УХВАЛА

09 березня 2021 року 
Київ
справа №9901/52/21
адміністративне провадження №П/9901/52/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б.,  Дашутіна І.В.,  Яковенка М.М., 
перевіривши  матеріали позовної заяви громадянина ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Президента України про призначення на посаду на стягнення грошової винагороди,
УСТАНОВИВ:
Громадянин ОСОБА_1 01.03.2021 (згідно зі штемпелем на поштовому конверті) подав до Верховного Суду як суду першої інстанції позовну заяву, в якій просить: призначити його на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду; стягнути з Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), Державної судової адміністрації України (далі - ДСА), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС), Президента України солідарно на користь позивача 1  229  095,00 грн (один мільйон двісті двадцять дев`ять тисяч дев`яносто п`ять) матеріальної винагороди судді за період з 01.06.2019 по 28.02.2021.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. 

Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах (стаття 1 КАС).
Норми глави 2 КАС встановлюють адміністративну юрисдикцію, зокрема встановлюють та розмежовують предметну юрисдикцію між адміністративними судами, визначають інстанційну юрисдикцію.
Так, справи, на які поширюється адміністративна юрисдикція, визначені статтею 19 КАС, зокрема це публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності. крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового оскарження; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу , її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1, 2 частини першої цієї статті).
Вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншими порушеннями прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (частина п`ята статті 21 КАС).
Частиною першою статті 20 КАС визначено перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, а відповідно до частини другої цієї статті - всі інші адміністративні справи підсудні окружним адміністративним судам.
За правилами частини четвертої статті 22 КАС Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Наведений у зазначеній статті перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
У відповідності з положеннями частини першої статті 266 КАС Верховному Суду підсудні адміністративні справи щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3)законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.
За змістом позовної заяви ОСОБА_1 його вимоги фактично стосуються бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії України щодо прийняття рішення за результатами складеного ним відбіркового іспиту в процедурі добору кандидатів на посаду судді місцевого суду, оголошеного згідно з рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 03.04.2017 №28/зп-17. Водночас, позивач відповідачами за його позовом вказав Вищу раду правосуддя, Державну судову адміністрацію України, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Президента України, а позовні вимоги визначив як  призначити його на посаду судді Харківського окружного адміністративного суду та стягнути з відповідачів солідарно на його користь                 1 229 095,00грн матеріальної винагороди судді за період з 01.06.2019 по 28.02.2021. Крім не відповідності позовних вимог у позовній заяві ОСОБА_1 предмету адміністративного позову, який у відповідності з нормами частини четвертої статті 22, частини першої статті 266 КАС визначає предметну підсудність справи Верховному Суду як суду першої інстанції, в позовній заяві об`єднано позовні вимоги, на які, з урахуванням інстанційної та виключної підсудності, визначених статтями 22 та 27 КАС, поширюється юрисдикція Верховного Суду як суду першої інстанції (вимоги до Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Президента України) та Окружного адміністративному суду м. Києва  (вимоги до Державної судової адміністрації).
Відповідно до частини першої статті 172 КАС в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
В свою чергу, частиною п`ятою статті 172 КАС передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.
Відповідно до частини шостої статті 172 КАС суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.
Роз`єднання позовних вимог, який стосується позов ОСОБА_1 , з їх подальшим розглядом Верховним Судом як судом першої інстанції є неможливим, оскільки позивач  не розмежував суму матеріальної винагороди, яку він просить стягнути з кожного з визначених ним відповідачів окремо. 
Суд позбавлений такої можливості, оскільки обрання способу захисту порушеного права, з подальшим формулюванням позовних вимог є виключною прерогативою позивача у справі.
Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).
Враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, за правилами пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС).
У зв`язку з викладеним процесуальні наслідки, встановлені частиною першою статті 169 КАС у разі не відповідності позовної заяви вимогам статті 160 КАС, зокрема пункту 4 частини п`ятої цієї статті, до позовної заяви не застосовуються.
Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (частина шоста статті 169 КАС).
З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.03.2020 у справі № 9901/588/19 (провадження № 11-47заі20), яка стосується застосування частини шостої статті 169 КАС, позовна заява повертається позивачеві колегіальним складом суду, визначеним за результатами автоматизованого розподілу справи.
Керуючись статтями 22, 27, 169, 172, 241, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Президента України про призначення на посаду на стягнення грошової винагороди повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку, в разі залишення її без змін, або після закінчення строку на апеляційне оскарження.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Є.А. Усенко
М.М. Гімон 
 М.Б. Гусак 
 І.В. Дашутін 
 М.М. Яковенко 
Судді Верховного Суду