УХВАЛА

10 лютого 2021 року  
Київ
справа №320/6193/20
адміністративне провадження №К/9901/2766/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора 
на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року  
у справі №320/6193/20
за позовом ОСОБА_1 
до Офісу Генерального прокурора 
про визнання протиправним та скасування рішення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Одинадцятої кадрової комісії від 17 липня 2020 року про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року, позов задоволено.
25 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року  у справі №320/6193/20.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Водночас пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Проте, посада публічної служби, яку обіймав позивач (прокурор другого відділу процесуального керівництва управління з рослідування кримінальних провадженнях слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області) та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, належить до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування п.п. 10, 19 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», п.9 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221, та щодо застосування пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням положень пункту 19 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України № 113-ІХ.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником та вирішення питання щодо відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Керуючись статтями 329, 330, 334 КАС України в редакції Закону № 2147-VІІІ,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №320/6193/20.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань. 
3.  Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №320/6193/20.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду