ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2021 р.           Справа№ 910/11506/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Буравльова  С.І. 

секретар судового засідання - Добрицька В.С.
учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрекопроект"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020
у справі №910/11506/20 (суддя Данилова М.В.)
за позовом Приватного підприємства "Укрекопроект"
до відповідачів:
1. Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях 
2. "НДІ проектреконструкція" Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Міністерства розвитку громад та територій України
за участю третьої особи,     яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-2 - Чернівецької філії ДП "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІ проектреконструкція" 
про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків

УСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства «Укрекопроект» (позивач) надійшла позовна заява б/н б/д до Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях та до «НДІ проектреконструкція» Державного Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут (відповідачі) про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі не правильно здійснювали нарахування щодо нарахування і стягнення орендної плати за користування нежилим будинком відповідно до Договору № 636 від 25 січня 2019 року, оренди нерухомого майна, що належить державній власності, у зв`язку з чим, позивач просить визнати правочин недійсним з моменту укладення та відшкодувати збитки. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/11506/20 здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі №910/11506/20 призначено на 07.10.2020; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача-2 - Чернівецьку філію ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІ проектреконструкція».
У подальшому, відповідач 2 подав до суду першої інстанції клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11506/20 задоволено клопотання відповідача - 2 "НДІ проектреконструкція" Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут про передачу справи за територіальною підсудністю. Вирішено передати справу за територіальною підсудністю до Господарського суду Чернівецької області.
Задовольняючи клопотання відповідача 2 та передаючи справу за підсудністю суд першої інстанції виходив з того, що територіальна підсудність даного спору підлягає визначенню за правилами виключної підсудності, оскільки предметом розгляду даної справи є визнання недійсним договору оренди нерухомого майна, отже має розглядатися господарським судом за місцезнаходженням такого нерухомого майна - господарським судом Чернівецької області.
Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Приватне підприємство "Укрекопроект" 06.01.2021 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020. Направити справу для продовження розгляду в Господарському суді м. Києва. Також скаржник просив суд поновити Приватному підприємству "Укрекопроект" строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11506/20.
В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначав, що позови у справах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцем знаходження чи місцем проживання одного із відповідачів. Крім того, позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням, тобто на думку скаржника, дана норма процесуального права не передбачає обов`язкового звернення до суду на території якого розташована філія, а лише надає право такого звернення. Задовольняючи клопотання відповідача 2, суд мотивував тим, що балансоутримувачем майна є Чернівецька філія ДП «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІ проектреконструкція», а місцезнаходженням нерухомого майна про яке йдеться мова у позові, є Центральна площа, 4 у м. Чернівці. Однак, скаржник зазначає, що у позовній заяві не ставиться жодного питання щодо нерухомого майна, так як вимогою позову є визнання недійсним правочину.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрекопроект" у справі №910/11506/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І.
Перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Укрекопроект", судом були виявлені недоліки такої скарги, а саме відсутність доказів, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку та розмірі.
За таких обставин, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрекопроект" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11506/20 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
У подальшому, після усунення недоліків, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 клопотання Приватного підприємства "Укрекопроект" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11506/20 - задовольнити. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження.          Відкрито апеляційне провадження у справі №910/11506/20 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Укрекопроект". Розгляд справи призначено на 09.03.2021.
Відповідач 2 у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали було ураховано прями та очевидний правовий зв`язок між вимогою позивача про захист його права та об`єктом нерухомості.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги заслухавши пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню. Справу №910/11506/20 передати на розгляд Господарського суду м. Києва.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
Як убачається із матеріалів справи, спірний договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 25.01.2019 № 636 укладено між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області та Приватним підприємством Укрекопроект» (далі - Договір).
Водночас, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.11.2011 № 1114-р «Питання управління Міністерством розвитку громад та територій об`єктами державної власності» Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектреконструкція», балансоутримувач орендованого державного майна, належить до сфери управління Мінрегіону.
Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» органи управління надають орендодавцям об`єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.
При цьому, на момент укладання Договору, організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, врегульовувалися Законом України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ (у редакції від 04.1 1.2018) - далі Закон № 2269-ХІІ.
Зокрема, відповідно до статті 5 Закону № 2269-ХІІ, зокрема Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам.
Відповідно до Акту приймання-передавання від 25.01.2021 Чернівецька філія Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проекторекорструкція» (балансоутримувач) та ПП «Укрекопроект» узгодили, що балансоутримувач передає, а орендар (позивач) приймає у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно (нерухоме майно) - нежитлові приміщення у м. Чернівці, Центральна площа, 4, яке перебуває на балансі Чернівецької філії Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектореконструкція».
Отже, звертаючись до суду позивач просив суд, з уточненням позовної заяви, «визнати недійсним правочин - договір № 636 від 25 січня 2019 року оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, (балансоутримувачем якого є Чернівецька філія Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІ проектореконструкція»), між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Чернівецькій області та Приватним підприємством «Укрекопроект», з моменту укладення. Стягнути з відповідача -1: Регіональне відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, код ЄДРПОУ 42891875, розрахунковий рахунок UA338201720343140002000142097 Банку - Державна казначейська служба України. М. Київ МФО820172 незаконно отриманої орендної плати в сумі 110 787,59 грн (сто десять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 59 коп. на користь позивача приватне підприємство «Укрекопроект», код ЄДРПОУ 33124842, р/р НОМЕР_1 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Васильків, МФО 300614. 
Стягнути з відповідача -2 : «НДІ проектреконструкція» Державний Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут, Банківські реквізити: Банківські реквізити: Поточний рахунок в форматі IBAN: № НОМЕР_2 КОД ЄДРПОУ 04653199, Печерська філія ПАТ КБ «Приватбанк» м.Київ незаконно отриманої орендної плати в сумі 59 686,36 грн на користь позивача приватне підприємство «Укрекопроект», код ЄДРПОУ 33124842, р/р НОМЕР_1 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», м. Васильків, МФО 300614. 
Стягнути солідарно з відповідачів -1 Регіональне відділення фонду державного майна      України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, код ЄДРПОУ 42891875, розрахунковий рахунок UA338201720343140002000142097 Банку - Державна казначейська служба України. М. Київ МФО820172, та відповідача -2«НДІ проектреконструкція» Державний Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут Банківські реквізити:  Поточний рахунок в форматі IBAN: № НОМЕР_2 КОД ЄДРПОУ 04653199, Печерська філія ПАТ КБ «Приватбанк» м. Київ. «Приватбанк» солідарно за додаткові завдані збитки 88 848,6 грн (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок вісім грн 60 коп.) які понесло ПП «Укрекопроект» пов`язаних з Договором №636 від 25 січня 2019 року оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.
Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем. 
Предметом позову є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті. Предметом позову є позовні вимоги. 

З урахуванням вищенаведеного, предметом розгляду даної справи є визнання   недійсним правочину - договору № 636 від 25 січня 2019 року оренди нерухомого майна, стягнення незаконно отриманої орендної плати та стягнення збитків.
Мова про нерухоме майно у даній справі не розглядається узагалі.
Як уже було зазначено судом, балансоутримувачем спірного майна, є Чернівецька філія Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІ проектореконструкція».
Відповідно до ч. 4 ст. 64 ГК України, підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону. 
Аналогічну норму містить ч. 3 ст. 95 ЦК України, що Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Частинами 1-2 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Державне підприємство "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІпроектреконструкція" заснований в 1945 року, має 22 територіально відокремлених підрозділів (1 філіал, 21 філія) в обласних центрах і великих містах України, в яких працює понад 600 фахівців.
Інститут "НДІпроектреконструкція" є:
·          - базовою організацією з науково-технічної діяльності у будівництві (наказ Мінрегіону України від 03.05.2012 №193);
          ·          - головним координатором і виконавцем комплексу науково-дослідних та проектних робіт щодо реконструкції житлових будинків перших масових серій (рішення НТР Держбуду України від 5.11.98 362);
З урахуванням вище наведеного суд дійшов висновку, що юридичною особою, яка має статус учасника у господарському процесі є саме  Державне підприємство "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут "НДІ проектреконструкція", як юридична особа, яка знаходиться за адресою: бульвар Лесі Українки, 26, Київ.
Щодо підсудності, то предметом даного спору є визнання недійсним правочину. Відповідно до п. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.   
Відповідно до п. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.  
Проте, як вже зазначалось, предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним правочину з відповідним стягненням незаконної (на думку позивача) орендної плати на користь позивача, а не спір з приводу майна. 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 29 ГПК України, позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.
Отже, спір має розглядатись у Господарському суді м. Києва.
Стосовно посилань відповідача 2 у своєму відзиві на практику ВС Великої Палати, постанова від 07.07.2020 у справі №910/10647/18, колегія суддів зазначає наступне.  
Як убачається із постанови Верховного Суду від 07.07.2020 предметом розгляду даної справи було визнання договору купівлі-продажу майнових прав.
Зі змісту даної постанови Верховного Суду убачається, як зазначив сам суд, у справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване нерухоме майно - картоплесховища, які були збудовані товариством, учасником якого є позивач, та в подальшому зареєстровані на праві власності за третьою особою на підставі спірного договору купівлі-продажу майнових прав.
У даній же господарській справі №910/1506/20  питання про саме майно узагалі позивачем не ставиться, мова йде про орендну плату та сам договір оренди. Тобто, даним рішенням суду не зміниться правовий статус майна та не зміниться власник.
Крім того колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, ураховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
З урахуванням того, що правовідносини (предмет розгляду) у даних справах не є тотожним чи схожим, то судом апеляційної інстанції не беруться висновки викладені у постанові ВС до уваги.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну    структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних    категорій судів.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.
Питання розподілу судових витрат визначено у  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Так, згідно з частиною 14  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Водночас, розподіл судового збору здійснюється між сторонами спору відповідно до частини 1 названої статті в залежності від результатів розгляду справи      по суті.  Господарським процесуальним кодексом України  не передбачено розподілу судових витрат за результатами апеляційного перегляду ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.
Також,  Господарський процесуальний кодекс України  не ставить вирішення питання розподілу судових витрат в залежності від стадії розгляду справи в судах першої чи апеляційної інстанцій.
При цьому, суд апеляційної  інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну судового рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами розгляду справи по суті.
Отже, відповідно до вимог  статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції в даному випадку не здійснює розподіл судових витрат, в тому числі судового збору.
Колегія суддів відзначає, що аналогійної правової позиції дотримується також Верховний Суд в ухвалі від 18.06.2018 у справі № 914/31/18.
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрекопроект" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11506/20 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11506/20  скасувати.
3. Справу №910/11506/20   передати на розгляд Господарського суду м. Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст підписано 17.03.2021.

Головуючий суддя                                                            В.В.Андрієнко 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                С.І. Буравльов