КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №757/15461/19-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/2299/2021

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 24 лютого 2021 року                                                 місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних  справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гуля В.В.,         Суханової Є.М., із участю секретаря Ткаченко Ю.М.,  розглянувши матеріали цивільної справи у місті Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду     м. Києва від 08 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати сум та компенсації втрати частини грошових доходів,
 
В С Т А Н О В И В :
 
22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з грудня 1997 року вона працювала на посаді математика третьої категорії ДП «Донецька залізниця».
Згідно з наказом від 19 листопада 2008 року №260/ос її було переведено на посаду начальника відділу адміністрування систем управління базами даних інформаційно-обчислювального центру ДП «Донецька залізниця».
У подальшому, відповідно до Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», ДП «Донецька залізниця» реорганізоване шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», у зв`язку з чим Інформаційно-обчислювальний центр ДП «Донецька залізниця» перетворено у виробничий підрозділ «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 29 липня 2016 року №1 «По особовому складу» з 01 серпня 2016 року з нею продовжено дію безстрокового трудового договору на посаді начальника відділу адміністрування систем управління базами даних з окладом у розмірі 5 790,00 грн.
01 березня 2017 року, на підставі наказу голови правління АТ «Укрзалізниця» від 20 березня 2017 року №154, наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 21 березня 2017 року №21/ІOЦ, їй збільшено посадовий оклад до 7 238,00 грн.
Наказом структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року №236/ДНД та наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року №19/ІOЦ, встановлено простій для всіх працівників виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр».
Наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 04 травня 2017 року №38/ос її звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.
У день звільнення з роботи, роботодавець видав їй трудову книжку, однак остаточного розрахунку не провів, з огляду на те, що заборгованість із заробітної плати становить: за липень 2016 року - 3 252,38 грн; з 16 березня 2017 року по 04 травня 2017 року ( включно з компенсації за тринадцять днів невикористаної щорічної відпустки ) - 10 516,73 грн.
Оскільки роботодавець не здійснив виплату належних їй при звільненні сум у строки, що передбачені у статті 116 КЗпП України, вона має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки їх виплати, згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України, що станом на 31 серпня 2018 року становить 121 142,55 грн, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - 2 421,82 грн.
Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати, у тому числі грошову компенсацію за тринадцять днів невикористаної щорічної відпустки, у розмірі 13 769,00 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні - 121 142,55 грн; компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - 2 421,82 грн.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки, середній заробіток за час затримки виплати сум та компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 137 333,48 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 05 травня 2017 року, при звільненні роботодавець не провів з нею остаточного розрахунку, зокрема, не виплатив заробітну плату, нараховану за липень 2016 року в розмірі3 252,38 грн, за березень 2017 року - 2 280,76 грн, за квітень 2017 року - 4 613,20 грн, за травень 2017 року - 3 622,77 грн, що разом становить 13 769,11 грн, та включає компенсацію за тринадцять днів невикористаної щорічної відпустки за період з 10 грудня 2016 року по 04 травня 2017 року у розмірі 3 986,97 грн. 
Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не скасовує обов`язку роботодавця щодо дотримання строків розрахунку при звільненні працівника, встановленого статтею 116 КЗпП України. 
Ураховуючи, що відповідачем не проведено остаточного розрахунку при звільненні позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Укрзалізниця» заборгованості із заробітної плати, у тому числі грошової компенсації за тринадцять днів невикористаної щорічної відпустки, у розмірі 13 769 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - 121 142,55 грн, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати - 2 421,82 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, АТ «Укрзалізниця» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при його ухваленні.
Просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 листопада 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та здійснити перерозподіл судових витрат.
Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, з 08 грудня 1997 року ОСОБА_1 працювала на посаді математика третьої категорії ДП «Донецька залізниця» ( а.с. 19-20 т. 1 ). 
Наказом ДП «Донецька залізниця» від 19 листопада 2008 року №260/ос ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу адміністрування систем управління базами даних інформаційно-обчислювального центру ДП «Донецька залізниця» ( а.с. 21-22 т. 1 ).
У зв`язку з реорганізацією інформаційно-обчислювального центру ДП «Донецька залізниця» у виробничий підрозділ «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», наказом від 29 липня 2016 року №1 «По особовому складу» з ОСОБА_1 з 01 серпня 2016 року продовжено дію безстрокового трудового договору на посаді начальника відділу адміністрування систем управління базами даних з окладом у розмірі 5 790 грн ( а.с. 23-26 т. 1 ).
Наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 21 березня 2017 року №21/ІOЦ «Про підвищення годинних тарифних ставок та посадових окладів» з 01 березня 2017 року на 25 процентів підвищено годинні тарифні ставки та посадові оклади працівників, у зв`язку з чим посадовий оклад ОСОБА_1 складав 7 238 грн ( а.с. 27-28 т. 1 ).
Наказом структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року №236/ДНД, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі територією, встановлено початок простою з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції ( а.с. 31-32 т. 1 ).
Наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 17 березня 2017 року №19/ІOЦ, у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі територією, встановлено початок простою з 08:00 години 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» ( а.с. 33-35 т. 1 ).
Наказом виробничого підрозділу «Інформаційно-обчислювальний центр» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 04 травня 2017 року № 38/ос ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, що не заперечується сторонами по справі.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється у результаті реорганізації ( злиття, приєднання, поділу, перетворення ) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Частиною першою статті 56 ГК України передбачено, що суб`єкт господарювання ( господарська організація ) може бути утворений за рішенням власника ( власників ) майна або уповноваженого ним ( ними ) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, перетворення діючої ( діючих ) господарської організації ( господарських організацій ) з додержанням вимог законодавства.
Як випливає із зазначених норм законодавства, правовий інститут реорганізації регулює відносини, одночасно пов`язані із припиненням тих юридичних осіб, що існують, та створенням нових господарських організацій - правонаступників. При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників.
При реорганізації у формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків.
Згідно з положеннями статті 107 ЦК України, якою закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, визначено, що після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт ( у разі злиття, приєднання або перетворення ) або розподільчий баланс ( у разі поділу ). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.
Правові, економічні та організаційні особливості утворення Акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі ( далі - товариство ), управління і розпорядження його майном, визначено Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування».
Відповідно до частин третьої, шостої, сьомої та дев`ятої статті 2 цього Закону, товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, оприлюднення затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку підприємств залізничного транспорту, на базі яких утворюється товариство, є офіційним повідомленням для кредиторів про припинення таких суб`єктів господарювання, одночасно з прийняттям рішення про утворення товариства Кабінет Міністрів України формує комісію з утворення товариства, до складу якої входять представники Кабінету Міністрів України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, Державної адміністрації залізничного транспорту України, Фонду державного майна України, центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, профспілок, що діють у галузі, комісія у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту товариства для подання Кабінету Міністрів України, зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту, розмір статутного капіталу товариства визначається під час його утворення згідно зі зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.
Пунктом 2 розділу ІІІ «Перехідні та прикінцеві положення» цього Закону встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, згідно зі статутом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України
від 02 вересня 2015 року №735 «Питання акціонерного товариства «Українська залізниця», АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП «Донецька залізниця».
Товариство набуває статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку.
У процедурі реорганізації підприємств залізничного транспорту у формі злиття все майно, права та обов`язки державних підприємств, які припиняються, переходять до правонаступника - АТ «Укрзалізниця». 
Держава не має права вилучити якусь частину майна, зокрема ту, що знаходиться на неконтрольованій території, і не передати її ( частину ) правонаступнику.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» постановлено утворити Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України ( код згідно з ЄДРПОУ 00034045 ), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.
За змістом пунктів 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України №200 комісія з утворення АТ «Укрзалізниця» мала у чотиримісячний строк з дати затвердження її персонального складу подати Міністерству інфраструктури: зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу товариства; зведені передавальні акти майна, земельних ділянок; проект статуту товариства. Міністерство інфраструктури мало, серед іншого забезпечити проведення інвентаризації, затвердити переліки та зведені акти інвентаризації майна ( зокрема Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств, зазначених у додатку 1); затвердити зведений акт оцінки, зведені перелік і передавальний акт майна; подати в установленому порядку Кабінету Міністрів України на затвердження проект статуту товариства; вжити до 31 грудня 2015 року заходів для припинення Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств, зазначених у додатку.
Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» установлено, що майно ( активи, власний капітал та зобов`язання ) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображається в балансі ( крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території ) і закріплюється в частині активів за АТ «Укрзалізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 цієї постанови. Під час проведення інвентаризації та оцінки майна мають бути сформовані окремі акти обліку активів, власного капіталу і зобов`язань державних підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, за даними фінансової звітності за видами активів, власного капіталу та зобов`язань у розрізі статей балансу на останню дату, на яку надавалася фінансова звітність; сформовані окремі акти обліку активів, які розміщені на тимчасово окупованій території і обліковуються на балансах підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на іншій території України; після завершення тимчасової окупації та завершення проведення антитерористичної операції має бути проведена інвентаризація та оцінка майна і за результатами подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу АТ «Укрзалізниця» згідно із законодавством.
Зазначені вище положення постанов Кабінету Міністрів України №200 та №604 взагалі не регулюють питання правонаступництва, не призупиняють реорганізацію і не визначають те, що певне майно чи зобов`язання не переходить до АТ «Укрзалізниця», вони лише описують порядок обліку такого майна - за якою вартістю воно обліковується, відображається в балансі чи обліковується на позабалансових рахунках.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 37 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» ( у редакції, що діяла станом на 21 жовтня 2015 року - дату реєстрації АТ «Укрзалізниця» ) злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.
Передавальний акт складено 05 серпня 2015 року, державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року, однак припинення ДП «Донецька залізниця» не зареєстровано.
Ураховуючи, що відповідно до частини шостої статті 2 «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому статтею 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця».
Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17 ( провадження 
№12-98гс19 ).
Таким чином, АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця», а тому АТ «Укрзалізниця» є належним відповідачем по справі.
Частиною четвертою статті 43 Конституції України передбачено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно зі частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.
Отже, виходячи з положень Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності
Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 12, частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.
Згідно положень статей 115, 116 КЗпП України, відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівник, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
При визначені розміру заборгованості по заробітній платі, апеляційний суд бере до уваги розрахунки заробітної плати згідно табелів обліку використаного робочого часу, особовий рахунок та розрахунки заробітної плати, надані позивачем.
Так, як встановлено судом, позивачу була нарахована заробітна плата  за липень 2016 року у розмірі  3 252,38 грн ( а.с. 37 т. 1 ), за березень 2017 року - 2 280,76 грн ( а.с. 38 т. 1 ), за квітень 2017 року - 4 613,20 грн ( а.с. 38 т. 1 ); за травень 2017 року - 3 622,77 грн ( а.с. 39 т. 1 ).
Таким чином, заборгованість відповідача по заробітній платі позивачці становить 13 769,11 грн.
Відповідно до ст.ст. 74, 79 КЗпП України, громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні ( основна та додаткова ) відпустки із збереженням на їх період місця роботи ( посади ) і заробітної плати.
Згідно ст. 24 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки.
Відповідно до довідки-розрахунку невикористаних днів відпустки, за які надається компенсація під час звільнення, кількість невикористаних днів відпустки позивача складає 13 днів за період роботи з 10 грудня 2016 року по 04 травня 2017 року ( а.с. 49-50 т. 1 ).
Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року.
Відповідно до п. 2 Порядку, нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Відповідно до п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного ( годинного ) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна ( годинна ) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі ( календарні ) дні на число відпрацьованих робочих днів ( годин ), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Враховуючи, що за останні два календарні місяці роботи позивачка отримала 4 980,76 грн та 4 613,20 грн, її середньоденний заробіток становить 233,99 (( 4 980,76 + 4 613,20 ) : 41 )) грн.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 3 042              ( 13 х 233,99 ) грн.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі несплати власником або уповноваженим ним органом належних звільненому працівнику сум у встановлені строк, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку або на момент розгляду справи в суді.
Враховуючи, що період затримки виплати сум при звільненні позивачці становить 331 день та середньоденний заробіток - 233,99 грн, то на переконання суду апеляційної інстанції, на користь позивачки підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 77 453,68 ( 331 х  233,99 ) грн.
Стосовно позовних вимог щодо стягнення компенсації, то відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №159 від 12 лютого 2001 року сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць ( після утримання податків і обов`язкових платежів ) і приросту індексу споживчих цін ( індексу інфляції ) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівнику заробітної плати за відповідний місяць ( після утримання податків і платежів ) на коефіцієнт приросту споживчих цін.
Сума компенсації за липень 2016 року становить 931,79 (  3 252,38 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 1,018 х 1,009 х 1,011 х 1,01 х 1,018 х 1,009 х 1,013 х 1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,00 х 1,00 х 0,993 х 1,00 х 1,019  - 3 252,38 ) грн.
Сума компенсації за березень 2017 року становить 353,01 ( 2 280,76 х 1,009 х 1,013 х 1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,00 х 1,00 х 0993 х 1,00 х 1,019 - 2 280,76 ) грн.
Сума компенсації за квітень 2017 року становить 666,68 грн ( 4 613,20 х1,013 х 1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,00 х 1,00 х 0,993 х 1,00 х 1,019  - 4 613,20 ) грн.
Сума компенсації за травень 2017 року становить 470,34 грн ( 3 622,77 х1,016 х 1,002 х 0,999 х 1,02 х 1,012 х 1,009 х 1,01 х 1,015 х 1,009 х 1,011 х 1,008 х 1,00 х 1,00 х 0,993 х 1,00 х 1,019 - 3622,77 ) грн.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати за період липень 2016 року, березень-травень 2017 року в сумі 2 421,82 ( 931,79 + 353,01 + 666,68 + 470,34 ) грн.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки заборгованості із заробітної плати в розмірі - 13 769,11 грн, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку - 3 042 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку - 77 453,68 грн, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати - 2 421,82 грн.
За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, 
що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які 
не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, Порядкуобчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ №100 від 08 лютого 1995 року,ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, помилково ухвалив рішення щодо задоволення позовних вимог в зазначеному розмірі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця», на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до 
ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.
Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із АТ «Укрзалізниця» на користь держави на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог у розмірі 966,87 (( 13 769,11 + 3 042 + 77 453,68 + 2 421,82 ) х 1 : 100 ) грн.
Апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 121, 263, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»   задовольнити частково. Рішення Печерського районного суду  м. Києва від 08 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення суми заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати сум та компенсації втрати частини грошових доходів скасувати і ухвалити по справі нове судове рішення про часткове задоволення заявлених вимог.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться по вул. Тверській, 5, м. Києва, код ЄДРПОУ 40075815, на користь ОСОБА_1 , прож. в кв. АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість із заробітної плати в розмірі - 13 769,11 грн, грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку - 3 042 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку - 77 453,68 грн, компенсацію втрати частини грошових доходів  у зв`язку із порушенням термінів їх виплати - 2 421,82 грн.
Решту заявлених позовних вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», що знаходиться по вул. Тверській, 5, м. Києва, код ЄДРПОУ 40075815, на користь держави судовий збір у розмірі 966,87 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.

 

 

 

Головуючий                                                                А.С. Сержанюк

 

 
Судді:                                                                          В.В. Гуль

 

 
Є.М. Суханова