ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року
м. Харків
справа № 638/5397/20
провадження № 22-ц/818/2025/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого-судді Пилипчук Н.П.,
суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,
учасники справи:
заявник - ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж»
боржник - ОСОБА_1 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж», в особі представника Лантрат Анни Володимирівни на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 листопада 2020 року, постановлену в складі судді Шестака О.І., -
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2020 року ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж» у квітні 2020 року в особі директора Шевченко Т. М. звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 52025, 71 грн., а саме: за експлуатаційні послуги у розмірі 49371, 09 грн. за період з 01.08.2016 року по 31.03.2020 року, відшкодування витрат за газо-теплопостачання у розмірі 2651, 25 грн. за період з 01.11.2016 року по 28.02.2017 року, відшкодування витрат за електроенергію у розмірі 3, 36 грн. за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року, а також стягнути 3 % річних у сумі 2168, 18 грн. та інфляційні збитки у сумі 4454, 09 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2020 року у видачі судового наказу відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж», в особі представника Лантрат Анни Володимирівни подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Посилається на ті обставини, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_1 , до якої Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж» надаються послуги з централізованого опалення. Посилається на те, що згідно зі ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; згідно з п. 8 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Вказує на те, що на підставі положень законодавства заявник має право звернутися із заявою про видачу судового наказу за місцем виконання договору.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних підстав.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених частиною 1 статтею 161 ЦПК України.
Частиною першою ст. 163 ЦПК України передбачено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Так, відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Правила підсудності регулюються ст. ст. 27-30 ЦПК України.
Частиною 8 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Звертаючись з заявою про видачу судового наказу, заявник, обґрунтовуючи правила підсудності, посилався на ч. 8 ст. 28 ЦПК України.
Частинами 5, 6,7, 8, 9 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.
Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.
Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.
У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Як вбачається з матеріалів справи, з довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської РДА від 23.06.2020 року за №50529641,фізична особаОСОБА_1зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Разом із цим, відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).
Згідно з ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.
Як свідчать матеріали справи, що 01.01.2010 року між ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Авантаж» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір на надання експлуатаційних послуг № 48-К, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , частина в якому, а саме квартира № 15 належить споживачу, експлуатаційні послуги, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги.
Виконавцем експлуатаційних послуг у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 на даний час є ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж», оскільки рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «ПЕОЖБ «Авантаж» від 03.11.2015 року № 03-11/2015 року було вирішено створити ТОВ «ПЕОЖБ «Престиж» шляхом процедури виділу з ТОВ «ПЕОЖБ «Авантаж».
Предметом договору є надання споживачеві відповідної якості житлово-комунальних послуг. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 21 червня 2007 року виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради (а.с. 21).
Таким чином, згідно умов договору місцем виконання договору (надання послуг) є квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 є власником вказаної квартири та споживачем наданих послуг.
У зв`язку з виникненням заборгованості за договором заявник звернувся з відповідною заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з боржника за місцем виконання договору.
Однак на ці обставини суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим на підставі пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись, ст.ст.367, 368, ч.2 ст. 369, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 382, 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Престиж», в особі представника Лантрат Анни Володимирівни - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 06 листопада 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -                                                                                         Н.П. Пилипчук

Судді:                                                                                                С.С. Кругова

                                                                               О.В. Маміна