Справа № 303/7352/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,
       з участю секретаря Микуляк Є.В.,                                                        розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 02 грудня 2020 року (у складі судді Гутій О.В.) за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,-
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця від 31.07.2020 р. про закінчення виконавчого провадження.
       Просив:
-прийняти скаргу до розгляду Мукачівським міськрайонним судом;
-визнати дії головного державного виконавця Мукачівського РВ ДВС про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 31.07.2020 р. неправомірними;
-скасувати постанову головного державного виконавця від 31.07.2020 р. про закінчення виконавчого провадження.
       Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду від 02 грудня 2020 р. скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.
       Суд виходив із того, що скаржником при зверненні до суду пропущено встановлений ч.1 ст.449 ЦПК десятиденний строк.
        ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводить про порушення норм процесуального права. 
       Апелянт вважає, що не пропустив процесуальні строки, оскільки оскаржував постанову головного державного виконавця від 31.07.2020 р. про закінчення виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження». Усі скарги були написані скаржником у межах десятиденного терміну, передбаченого законом, а отже ніякого клопотання про поновлення пропущеного строку подавати не потрібно.
       У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Мукачівський РВ ДВС просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Узагальнені доводи заперечення зводяться до безпідставності та необґрунтованості доводів апеляційної скарги.
       Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, із таких мотивів.
       Колегія суддів повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують указаного висновку та не дають підстав для скасування судового рішення як необґрунтовані.
       Усі учасники справи були належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
       За приписами ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
       Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до начальника Мукачівського РВ ДВС зі скаргою на постанову головного державного виконавця від 31.07.2020 р. про закінчення виконавчого провадження 15 вересня 2020 р. (а.с.5-6).
       У цій скарзі скаржник указує, що постанову про закінчення виконавчого провадження від 31.07.2020 р. йому було надіслано 03.09.2020 р., а отримано 11 вересня 2020 р.
       28.09.2020 р. Мукачівським РВ ДВС Юричку Ю.І. було надано відповідь, що його скарга на постанову головного державного виконавця від 31.07.2020 р. про закінчення виконавчого провадження не підлягає задоволенню (а.с.7-8).
       12 жовтня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на постанову від 31.07.2020 р. до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (а.с.11-12). 28.10.2020 р. отримав відповідь на своє звернення (а.с.13-14,15).
       Процесуальним законом встановлено, що зі скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчого служби можна звернутися до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
       Про постанову від 31.07.2020 р. ОСОБА_1 дізнався 11 вересня 2020 р. про що сам стверджує, однак зі скаргою звернувся лише в грудні 2020 р., тобто з пропуском строку встановленого законом, при цьому він не просив такий і поновити, і не вважає такий строк пропущеним.
       Однак, указані аргументи скаржника базується на невірному розумінні норм процесуального права.
       За приписами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого Законом або судом.
       Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом.
       Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
       Із матеріалів справи чітко вбачається, що скаржник пропустив строк, установлений законом для звернення до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця. 
       Звернення ОСОБА_1 зі скаргою на постанову від 31.07.2020 р. спочатку до начальника Мукачівського РВ ДВС у вересні 2020 р. (а.с.5-6), а потім до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України в жовтні 2020 р. (а.с.11-12) не свідчить про дотримання скаржником десятиденного строку для подання скарги до суду.
       Оскільки скаржником було пропущено строк для звернення до суду зі скаргою, останній згідно з положеннями процесуального закону мав клопотати перед судом про поновлення цього строку як пропущеного з поважних причин, однак цього зроблено не було, а тому суд цілком правомірно залишив скаргу без розгляду.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
       Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Ухвалу судді Мукачівського міськрайонного суду від 02 грудня 2020 року залишити без змін.                                                         3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 04 березня 2021 р.
Судді: