Справа № 301/632/14-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 березня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
               головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,
       з участю секретаря Микуляк Є.В.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду від 26 листопада 2020 року (у складі судді Пітерських М.О.) за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про поворот виконання рішення суду в жовтні 2020 р.
       Після подачі нової редакції заяви в листопаді 2020 р. (а.с.186-188) просила вирішити питання про поворот виконання рішення Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р. у справі № 301/632/14 за позовом ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради, треті особи: КП «Іршавське БТІ» та реєстраційна служба Іршавського РУЮ, про визнання права власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на об`єкт житлової нерухомості -будівлю магазину АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомості 1460893321219, яка була здійснена на підставі рішення Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р.
       На обґрунтування заяви вказала, що рішенням Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р. позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано право власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю.
       05 січня 2018 р. на підставі цього рішення було зареєстровано право власності на вказану будівлю у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
       Постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 вересня 2019 р. рішення Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р. скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 05 вересня 2019 р. залишено без змін постановою Верховного Суду від 16 березня 2020 р.
       Однак, реєстрація права власності ОСОБА_1 не скасована, відтак заявник вважає, що саме шляхом подачі заяви про поворот виконання судового рішення можна захистити її право.
       Ухвалою Іршавського районного суду від 26 листопада 2020 р. заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду задоволено: допущено поворот виконання рішення Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р., ухваленого в цивільній справі № 301/632/14 за позовом ОСОБА_1 до Вільхівської сільської ради, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: КП «Іршавське бюро технічної інвентаризації`і реєстраційна служба Іршавського РУЮ, про визнання права власності на будову шляхом скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нежитлової нерухомості - будівлю магазину за АДРЕСА_1 , та зареєстрований за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №1460893321219, яка була здійснена на підставі рішення Іршавського районного суду від 19.03.2014 р. у справі №301/632/14-ц.
ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу. Доводить про порушення норм процесуального права, а саме - ч.10 ст.444 ЦПК України. Апелянт вважає, що судом неправомірно поновлено строки для звернення до суду із заявою про поворот виконання судового рішення.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Учасники справи в судове засідання, яке було призначено на 23 березня 2021 р., не з`явилися, однак були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позаяк рішенням Іршавського районного суду від 19.03.2014 р., яким за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно та на підставі якого проведена державна реєстрація права власності на майно, скасована постановою Закарпатського апеляційного суду від 05.09.2019 р. за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , то заяву необхідно задовольнити.
Колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права.
Апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення - відмовити, з таких мотивів.
Згідно з ч.ч.1,2 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнання його нечинним), він відмовляє в позові повністю (п.3). Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він відмовляє в позові повністю (п.3).
Відповідно до ч.9 ст.444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч.ч.1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Отже, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.
Конституційний суд України у своєму рішенні від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.
Ураховуючи наведене, а також положення ст.ст. 444-446 ЦПК України, поворот виконання рішення необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання у подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.
Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р. позов ОСОБА_1 задоволено: визнано її власником нежитлової будівлі магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24-25).
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 вересня 2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Іршавського районного суду від 19 березня 2014 р. скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с.82-86).
Постановою Верховного Суду від 16 березня 2020 р. постанову Закарпатського апеляційного суду від 05 вересня 2019 р. залишено без змін (а.с.122-126).
Із Інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що за ОСОБА_1 05.01.2018 р. було зареєстровано право приватної власності на будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.189). Підставою виникнення права власності вказано: рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: 37, виданий 22.12.2017, видавник: Виконавчий комітетВільхівської сільської ради Іршавського району; рішення суду, серія та номер: 301/632/14, виданий 19.03.2014, видавник: Іршавський районний суд Закарпатської області.
Проаналізувавши встановлені обставин справи та надавши їм належну правову оцінку, колегія суддів констатує про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення, оскільки така заява є безпідставною.
Суд першої інстанції не врахував, що скасування державної реєстрації права власності на об`єкт нежитлової нерухомості - будівлю магазину за АДРЕСА_1 , що зареєстрований за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна №1460893321219, яка була здійснена на підставі рішення Іршавського районного суду від 19.03.2014 р. у справі №301/632/14-ц, по суті є ухваленням нового судового рішення за самостійними позовними вимогами.
Суд першої інстанції також залишив поза увагою, що державна реєстрація на спірну нежитлову будівлю була здійснена не лише на підставі рішення Іршавського районного суду від 19.03.2014 р., але і на підставі рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер: 37, виданого 22.12.2017 виконавчим комітетом Вільхівської сільської ради Іршавського району, яке не було предметом судового розгляду.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення Іршавського районного суду від 19.03.2014 р.
За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції належить скасувати як незаконну та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, п.п.1,3,4 ч.1 ст. 376, 381-384 ЦПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
2.Ухвалу Іршавського районного суду від 26 листопада 2020 року скасувати.
3.У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду відмовити.
4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
5.Повне судове рішення складено 01 квітня 2021 р.

Судді: