ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2021 року 
м.Харків
Справа №953/21414/20
Провадження №22-ц/818/1724/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , 
Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Архілаін» в особі директора Дмухар Андрія Ігоровича, 
Відповідач 2: Державний нотаріус Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошева Ольга Юріївна,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2020 року, постановлену суддею Шаренко С.Л., - 

у цивільній справі за позовною заявою про зобов`язання повернути документи та отримати інвентаризаційну справу, -
в с т а н о в и в:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» Дмухар А.І., державного нотаріуса Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошевої О.Ю. про повернення документів інвентаризаційної справи та з інших питань (а.с.1-4).

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2020 року цивільну справу передано на розгляд до Червонозаводського районного суду м.Харкова. 

Ухвала суду мотивовано тим, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, а оскільки з позовної заяви вбачається що місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» є Основ`янський район, а державного нотаріуса Першої Харківської міської нотаріальної контори є Шевченківський район, то справа передається на розгляд Червонозаводського районного суду м.Харкова (а.с.11).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі,звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та  направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вона, як споживач послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін», має право на захист прав споживача і тому може пред`явити позов за своїм зареєстрованим місцем  проживання. Також зазначає, що в Київському районному суді м.Харкова розглядається її позов до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», по якому інтересиТовариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» є суміжними. 
Відповідачами директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» Дмухар А.І. та державним нотаріусом Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошевою О.Ю. відзив на апеляційну скаргу не подавався. 

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ст.369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Червонозаводського районного суду м.Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що місцем знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» є Основ`янський район, а державного нотаріуса Першої Харківської міської нотаріальної контори є Шевченківський район, а оскільки позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, то вищезазначену позовну заяви необхідно передати на розгляд Червонозаводського районного суду м.Харкова.
Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.
Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.
Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.
Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.
Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.
Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.
Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 28 ЦПК України встановлена підсудність справ за вибором позивача.
Так, ч.5 цієї статті передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. 
Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Колегія суддів вважає, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем пред`явлено позов про зобов`язання повернути документи та отримати інвентаризаційну справу до двох відповідачів:  Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» та державного нотаріуса Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошевої О.Ю. (а.с.1-4).
Між позивачем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архілаін» був укладений договір про проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомості (а.с.6), який в подальшому був розірваний (а.с.8), тобто ці відносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». 
Відповідно до ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Матеріали справи свідчать, що відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Архілаін», розташований за адресою: м.Харків, пров.Вірменський, 2, що за територіальною юрисдикцією відноситься до Червонозаводського районного суду м.Харкова.
Перша Харківська міська нотаріальна контора, де працює відповідач 2 – державний нотаріус Грошева О.Ю., розташована за адресою: м.Харків, майдан Конституції, 1, що за територіальною юрисдикцією відноситься до Дзержинського районного суду м.Харкова.
Як вбачається із позовної заяви, зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що за територіальною юрисдикцією віднесено до Київського районного суду м.Харкова.
Частиною 16 ст.28 ЦПК України передбачено, що позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. 
Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до Київського районного суду м.Харкова за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача – ОСОБА_1 .
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо не підсудності даної справи Київському районному суду м.Харкова, оскільки позов подано до суду за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.
Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду про передачу справи за підсудністю до Червонозаводського районного суду м.Харкова не може вважатись законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно з вимогами ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.367,  368,  369, п.6 ч.1 374, п.4 ч.1 ст.379,  ст.ст.381,  382,  383,  384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2020 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення і, на підставі ст.389 Цивільного Процесуального Кодексу України, оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                              С.С.Кругова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук