Справа № 991/658/21
Провадження №11-сс/991/146/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року         м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді                     ОСОБА_1 
суддів                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю: 
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду  апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження за скаргою на рішення заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про скасування постанов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, прийнятого у кримінальному провадженні №52017000000000209 від 24 березня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на рішення заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про скасування постанов прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження.
Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, вважаючи його необґрунтованим та таким, що протирічить основним засадам кримінального процесу, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 лютого 2021 року та постановити нову, якою зобов`язати слідчого суддю призначити судовий розгляд та розглянути його скаргу. В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею не досліджено доводи скарги щодо відсутності повноважень на скасування постанов детективів Національного антикорупційного бюро України та прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 та щодо позбавлення процесуального керівника можливості прийняти у встановлений законом строк одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. На думку адвоката ОСОБА_5 , рішення про скасування постанов прокурора ОСОБА_8 є незаконним та таким, що явно виходить за межі повноважень ОСОБА_7 . Посилаючись на постанову Великої палати Верховного Суду від 12 жовтня 2017 року у справі №5-142кс (15) 17, вважає, що таке рішення прокурора може бути оскаржено до слідчого судді, а тому відмова у відкриття провадження є незаконною.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5   вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. 
Належним чином повідомлений про час та місце судового засідання прокурор до суду не з`явився, подав письмові заперечення проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , згідно яких просить залишити ухвалу слідчого судді в силі та провести розгляд апеляційної скарги без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Третім підрозділом детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000209 від 24 березня 2017 року за підозрою ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 і ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 364, ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 209 і ч. 2 ст. 232- 1 КК України.
21 січня 2021 року старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні – прокурором п`ятого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 прийнято постанови про закриття кримінального провадження щодо підозрюваних та в частині окремих кримінальних правопорушень. 22 січня 2021 року таке рішення прокурора було оскаржено старшими детективами Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_14 і ОСОБА_15 першому заступнику керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 .
За результатами розгляду скарги, 25 січня 2021 року заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 прийнято постанову, якою оскаржене рішення прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури скасовано.
Главою 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Предметом оскарження можуть бути тільки ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при здійсненні ними повноважень під час досудового розслідування, які визначені у ст. 303 КПК України. Наведений у вказаній нормі перелік рішень, що підлягають оскарженню на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Ухвалюючи оскаржуване адвокатом рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя виходив з того, що скарга подана на постанову прокурора, яка не належить до переліку, визначеного у ч. 1 ст. 303 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. 
Посилання адвоката на правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену в постанові від 12 жовтня 2017 року у справі №5-142кс(15)17, колегія суддів вважає непереконливим і відхиляє, оскільки в ній визначено можливість апеляційного оскарження ухвал слідчих суддів, постановлення яких не передбачено кримінальними процесуальними нормами, що не може бути підставою розширеного тлумачення переліку рішень прокурора, які можуть бути оскаржені згідно ст.303 КПК України. Крім того, порядок оскарження рішень прокурора чітко врегульовано КПК України, а отже підстав для застосування практики Європейського суду з прав людини (рішення «ТОВ «Злінсат» проти Болгарії» (Zlinsat, spol. s r.o., v.Bulgaria), на яке посилається захисник в апеляційній скарзі, колегія не вбачає. Саме з меж повноважень виходив слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , обґрунтовано вказавши, що інші скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження. Інших переконливих доводів в обґрунтування можливості відкриття слідчим суддею провадження апеляційна скарга не містить.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 303, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5  на рішення заступника керівника Спеціалізованої  антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7   у кримінальному провадженні №52017000000000209 від 24 березня 2017 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 ОСОБА_1 
Судді                                                                         ОСОБА_2 
        ОСОБА_3