УХВАЛА

12 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/6896/20
адміністративне провадження № К/9901/6245/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства розвитку громад та територій України, 
третя особа - Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі» 
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі також - скаржник, позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі в частині оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року суд виходить із наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.
Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до матеріалів касаційної скарги та відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року у даній справі не переглядалося в апеляційному порядку по суті, адже ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу на вказане рішення було повернуто скаржнику.
За правилами пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням вищенаведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про те, що у відкритті провадження в частині оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року слід відмовити.
Аналогічна правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі № 320/4655/19, від 10 листопада 2020 року у справі № 460/4413/19, від 23 листопада 2020 року у справі № 580/2957/19.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі в частині оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року суд виходить із наступного.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України, третя особа - Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.
На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року у даній справі повернуто апелянту на підставі пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України у зв`язку з тим, що вона не була підписана скаржником. 
Не погодившись з вищевказаними судовими рішеннями, позивач 20 лютого 2021 року звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Згідно з частиною першою статті 300 КАС України за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи відмови у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Як зазначив суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі, апеляційна скарга не була підписана особою, яка її подала - ОСОБА_1 .
Таким чином, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу скаржнику, що, в свою чергу, не позбавило його права звернутися з апеляційною скаргою повторно.
Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом неправомірних обмежень у реалізації заявником права на звернення до суду не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Суд апеляційної інстанції повертаючи апеляційну скаргу виходив з того, що особою, яка її подала (позивачем), не було її підписано.
Таким чином, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є слушною, вмотивованою і такою, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 298 КАС України. Правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.
Крім того, суд звертає увагу, що повернення апеляційної скарги не позбавляє учасника справи права повторної її подачі у формі та в порядку, встановленими законом.
З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 22 жовтня 2020 року у справі № 160/5204/20, від 29 грудня 2020 року у справі № 640/15393/20, від 21 січня 2021 року у справі № 380/5701/20.
Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України, третя особа - Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі» про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    Я.О. Берназюк

                                                                                                    С.М. Чиркін

                                                                                                    В.М. Шарапа