ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року          м.Дніпро         Справа №  904/3550/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),                         
суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Хандога В.В., ордер серія АЕ  № 1047756  від 15.12.2020 р.,  адвокат;
від позивача: Тейтель О.В.,  представник;
інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020, ухвалене суддею Мілєвою І.В., повний текст якого підписаний 30.10.2020, у справі №904/3550/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар", м. Дніпро 
до відповідача-1: Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро
відповідача-2: Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради, м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національна металургійна академія України, м. Дніпро
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Дніпро
третя особа-3, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11", м. Дніпро
про усунення перешкод в користуванні майном,   

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сканар" (далі - Позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Відповідача-1: Дніпровської міської ради, Відповідача-2: Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради, в якій просить суд усунути перешкоди в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Сканар" гаражем, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, шляхом знесення Дніпровською міською радою та Комунальним підприємством "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради аварійного будинку площею 1003,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 03.07.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Національну металургійну академію України; залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 .
23.07.2020 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11" звернулося до господарського суду з позовною заявою до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради, в якій просить суд усунути загрозу майну Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11", а також життю, здоров`ю та майну співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 у місті Дніпрі шляхом знесення Дніпровською міською радою та комунальним підприємством "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради аварійного будинку площею 1003,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 27.07.2020 залучено до участі у справі № 904/3550/20 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Бригадна, буд. 11, ідентифікаційний код 39157119) в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Прийнято до розгляду позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11", як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради про усунення загрози майну Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11", а також життю, здоров`ю та майну співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 у місті Дніпрі шляхом знесення Дніпровською міською радою та комунальним підприємством "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпропетровської міської ради аварійного будинку площею 1003,1 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 у справі №904/3550/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі; судові витрати покладені на позивача.
У задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору відмовлено у повному обсязі; судові витрати покладені на третю особу, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору. 

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сканар" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
При цьому, в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, зазначивши у рішенні про те, що стан прилеглої до спірного гаража будівлі не є істотною обставиною, яка змінилась під час дії договору оренди та яку сторони не могли передбачити при укладанні договору оренди, фактично застосував до спірних правовідносин статтю 652 Цивільного кодексу України, яка надає сторонам договору право на його зміну або розірвання, в тому числі в судовому порядку, у разі істотної зміни обставин.            
Однак, жодна із сторін договору оренди нерухомого майна від 24.04.2020 не заявляла у цій спра ві позовних вимог про зміну або розірвання даного договору - ані Товариство з обме женою відповідальністю "СКАНАР" (орендар), ані ОСОБА_1 (орендодавець).
Таким чином, суд першої інстанції неправомірно застосував статтю 652 ЦК України, яка не підлягала застосуванню, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення від 28.10.2020.
Не відповідає обставинам справи і висновок суду першої інстан ції про те, що ОСОБА_1 на момент набуття права власності на гараж, тобто станом на 5 бе резня 2014 року (дата реєстрації права власності в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно) була обізнана про технічний стан будівлі, впритул до якої розташований вказаний гараж, оскільки жоден доказ по справі не вказує на таку обізнаність ОСОБА_1 .
Докази по справі свідчать про те, що право власності на гараж по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 набула 5 березня 2014 року, а право власно сті на будинок по АДРЕСА_1 Дніпровська міська рада набула 16 квітня 2014 року.
Така хронологія набуття права власності встановлена й безпосередньо господарським судом.
Отже, набуваючи право власності на гараж ОСОБА_1 жодним чином не могла передбачити, що у майбутньому її права на повноцінне володіння, користування та розпоря дження майном (гаражем) будуть порушуватися майбутнім власником сусіднього будинку - Дніп ровською міською радою.

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Національна металургійна академія України відзив на апеляційну скаргу не надала, у судовому засіданні представник Третьої особи-1 пояснив, що Національна металургійна академія Ук раїни впродовж багатьох років була власником нежитлового будинку по АДРЕСА_1 , який у теперішній час знаходиться у власності Дніпровської міської ради. Протягом періоду володіння будинком по АДРЕСА_1 , Національна металургійна академія України здійснила ремонт даного будинку, в результаті чого його технічний стан змінився з аварійного на задовільний, а тому відпала необхідність у знесенні будинку, що раніше визнавала потрібним Дніпропетровська міська рада в рішенні від 15.04.1993 № 462.
Внаслідок виконання Національною металургійною академією України ремонтних робіт будинок по АДРЕСА_1 на момент йо го відчуження академією (27 грудня 2011 року) на користь комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" (в подальшому будинок перейшов з власності даного підприємства у власність Дніпропетровської (Дніпровської) міської ради) знаходився у задовільно му технічному стані, не представляв небезпеки та відповідав державним будівельним нормам України.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, ОСОБА_1 , у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу задовольнити, при цьому зазначила, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення замість розгляду позовних вимог ТОВ "СКАНАР" про усунення перешкод в користуванні гаражем, що створюються відповідачами через аварійний стан належного їм будинку по АДРЕСА_1, безпідставно вдався до аналізу умов укладеного між нею і позивачем договору оренди від 24.04.2020.
Незважаючи на те, що судом у рішенні від 28.10.2020 не встановлено жодних порушень вимог за кону ані під час укладання вищезазначеного договору оренди, ані під час його виконання сторонами, суд першої інстанції неправомірно поклав відповідальність за створення перешкод в користуванні гаражем саме на неї і ТОВ "СКАНАР".
Заявляє, що висновки суду першої інстанції про нібито її обізнаність про аварійний стан будинку по АДРЕСА_1 на момент набуття права власності на гараж не відповідають дійсності: ані на момент державної реєстрації її права власності 5 березня 2014 року, ані на момент введення гаражу в експлуатацію 27 грудня 2013 року, ані на момент видачі їй дозволу на виконання будівельних робіт 26 листопада 2011 року вона не володіла інформацією або якимись офіційними документами, які б свідчили про аварійний технічний стан будинку по АДРЕСА_1.
Про аварійний стан зазначеного будинку дізналася лише із позовної заяви ТОВ "СКАНАР" та висновку судової будівельно-технічної експертизи.
Крім того вважає, що суд першої інстанції, вказуючи в оскаржуваному рішенні про те, що ТОВ "СКАНАР" мало враховувати аварійний стан належного відповідачам будинку, а тому мало зна йти собі іншій об`єкт оренди та відмовитися від укладання договору оренди її гаражу, порушує її права власника, оскільки такий висновок суду фактично позбавляє її права вільно розпоряджатися своїм май ном, зокрема надавати майно в оренду (незважаючи на те, що гараж побудований з повним дотриманням вимог закону).
Доводить також до відома суду, що 9 грудня 2020 року між нею і ТОВ "СКАНАР" було укладено до даткову угоду до договору оренди від 24.04.2020 про продовження строку оренди гаражу до 31 грудня 2021 року включно, з можливістю подальшої пролонгації договору.

Третя особа-3, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11", у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу задовольнити, при цьому зазначила, що незаконність оскаржуваного рішення суду підтверджується висновком су дової будівельно-технічної експертизи, в якому чітко зазначено, що належний відповідачам будинок по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі знаходиться в аварійному техніч ному стані і перешкоджає позивачу користуватися гаражем по АДРЕСА_1, оскільки гараж знаходиться в небезпечній зоні руйнування аварійного будинку.
Судовий експерт також дійшов висновку, що аварійний будинок по АДРЕСА_1 створює небезпеку для гаражу, а також для життя та здоров`я людей, які експлуатують гараж або наближаються до аварійного будинку.
Крім того, судовий експерт прийшов до висновку, що відновити аварійний будинок по АДРЕСА_1, тобто поновити його експлуатаційну придатність, є неможливим.
З урахуванням викладеного вище ОСББ "Бригадна 11" вважає доведеним той факт, що усунути перешкоди в користуванні гаражем, що створюються позивачу, можливо єдиним способом, а саме шляхом знесення відповідачами ава рійного будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі.

Відповідач-1, Дніпровська міська рада, відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні представник Відповідача-1 проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. 

Відповідач-2, Комунальне підприємство "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради, правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2020 (колегія суддів: головуючий, доповідач - Іванов О.Г., судді - Дармін М.О., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 у справі №904/3550/20; судове засідання призначено на 16.12.2020. 
В судовому засіданні 16.12.2020 заслухано пояснення Позивача, Відповідача-1 (Дніпровської міської ради), Третьої особи-1 (Національної металургійної академії України), Третьої особи-3 (Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11"), оголошено перерву до 19.01.2021.

Відповідач-1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 19.10.2020, не з`явився.
Натомість, 14.01.2021 представником Відповідача-1 Лучко А.С. подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано необхідністю бути присутнім при розгляді іншої справи № 932/12599/20, який відбудеться 19.01.2021 об 11.00 год у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська. 
Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Як вбачається з   клопотання Відповідача-1, він повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, та єдиною підставою для відкладення розгляду справи зазначає  зайнятість свого представника Лучко А.С. в іншому судовому засіданні.
Проте, вирішуючи питання щодо   можливості відкладення розгляду справи, колегія суддів враховує що за положеннями ч.1, 3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Відповідач-1 у своєму складі має департамент правового забезпечення. Тому зайнятість одного з представників Відповідача-1 (Лучко А.С.) в іншому судовому засіданні, не перешкоджала іншим представникам Відповідача-1 (керівнику, членам виконавчого органу, іншим особам, уповноваженим діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)) прийняти участь у розгляді даної справи відповідно до ст. 56 ГПК України.
При цьому, колегія суддів констатує, що при розгляді даної справи у суді першої інстанції та на попередньому судовому засіданні (16.12.2020) інтереси Відповідача-1 представляв інший представник - Кузюр О.О., довіреність № 7/102585 від 02.10.2020, про неможливість явки якого у судове засідання Відповідач-1 не повідомив.
За цих обставин, Відповідач-1 не був позбавлений права представляти свої інтереси самостійно через керівника установи, керівника або іншого співробітника департаменту правового забезпечення, а також уповноважити іншу особу на представництво інтересів установи в суді.
В даному випадку, судом дотримано основних засад господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право на апеляційний перегляд рішення суду. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, заперечення на відзив, пояснення та клопотання, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу.
В свою чергу, саме Відповідач-1 не забезпечив участі представника (будь-якого, як в порядку самопредставництва, так і представником - зі статусом адвоката). Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення Відповідача-1, тому не можуть бути визнані поважними. 
Зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, неявку їх представників у судове засідання, враховуючи, що повідомлені Відповідачем-1 причини неявки не визнаються судом поважними, а також те, що представником Відповідача-1 у попередньому судовому засіданні вже надано пояснення по суті справи та його явка у наступне судове засідання не визнавалася обов`язковою, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Відповідача-1 про відкладення розгляду апеляційної скарги та про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.
В судовому засіданні 19.01.2021 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
24.04.2020 між ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сканар" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (з правом викупу) (далі - договір), який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Любимовою І.А. та зареєстровано в реєстрі за № 707.
Орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування на визначений цим договором строк нерухоме майно - гараж загальною площею 22,0 кв.м. (надалі - об`єкт), розташований за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 (п. 1.1. договору).
Об`єкт належить орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 23.04.2014 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.03.2014 державним реєстратором Василенко Б.В. Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер запису про право власності: 5440267, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 207468585 від 24.04.2020. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 345461212101 (п. 1.2. договору).
Цільове призначення об`єкту - для зберігання автомобіля. Вартість об`єкту з урахуванням індексації складає 89  300,00 грн. (п. 1.3. договору).
Об`єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкту (надалі - акт прийому-передачі), який сторони зобов`язуються підписати в день підписання цього договору (п. 1.4. договору).
З моменту підписання сторонами акту прийому-передачі до орендаря переходять передбачені цим договором права по користуванню об`єктом. Передача об`єкту в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на об`єкт (п. 1.5. договору).
Орендар зобов`язаний забезпечити протягом строку оренди збереженість та цілісність об`єкту. У разі необхідності орендар повинен вживати заходи щодо захисту об`єкту від руйнування, пошкодження або знецінення, використовуючи для цього усі передбачені законом способи захисту, зокрема шляхом звернення до суду (п. 3.4.2. договору).
Цей договір діє з моменту підписання по 31.12.2020 включно (п. 7.1. договору).
Строк оренди об`єкту - з моменту підписання акту прийому-передачі по 31.12.2020 включно (п. 7.2. договору).

Право позивача на користування гаражем зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з реєстру (т. 1 а.с. 30).
Позивач зазначає, що в день підписання договору оренди він отримав ключі від гаражу та почав використовувати його для зберігання належного ТОВ "Сканар" автомобіля.
Впритул до належного позивачу гаражу розташований нежитловий будинок площею 1003,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, який належить територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради та перебуває на балансі комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" (далі - будинок НОМЕР_1).
Будинок НОМЕР_1 перебуває у власності відповідача-1 з 16.04.2014, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 31-33).
Згідно з планом земельної ділянки та планами поверхів Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради (т. 1 а.с. 36-40), будинок НОМЕР_1 складається з трьох поверхів та підвалу.
Відповідно до Акту про визначення доцільності знесення будівель в м. Дніпропетровську від 18.07.1975 (т. 1 а.с. 41) процент зношеності будинку АДРЕСА_1 становив 56 %.
Рішенням Дніпропетровської міської ради народних депутатів № 462 від 15.04.1993 (а.с. 42, т.1), Дніпропетровському металургійному інституту передано на баланс непридатний для житла будинок АДРЕСА_1 . Вирішено будинок використовувати для виробничих потреб до закінчення будівництва спортивного майданчика, після чого знести встановленим порядком.
Однак, як зазначає позивач з невідомих йому причин зобов`язання щодо знесення будинку НОМЕР_1 інститутом виконано не було, а навесні 2012 року будинок було повернуто інститутом у комунальну власність, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20.04.2012 (т. 1 а.с. 43).
Позивач стверджує, що за час, що минув з моменту складання вищезгаданих акту від 18.07.1975 та рішення від 15.04.1993, технічний стан будинку АДРЕСА_1 ще більше погіршився та у теперішній час він знаходиться в аварійному стані, а саме: покрівля будинку обрушена, міжповерхові перекриття та сходи зруйновані, у стінах маються наскрізні тріщини, а деякі стіни відхилися від вертикальної осі та загрожують обрушенням на гараж позивача, вікна та двері у більшості відсутні, а ті, що залишилися, знаходяться у неробочому стані, на підтвердження чого позивач надав фотографії (т. 1 а.с. 44-52).
Позивач зазначає, що через аварійний технічний стан будинок АДРЕСА_1 тривалий час не використовується ані відповідачем-1 (власником), ані відповідачем-2 (балансоутримувачем) для жодних цілей. Яких-небудь кроків щодо відновлення (покращення технічного стану) будинку АДРЕСА_1 відповідачі не здійснюють, у зв`язку із чим постійно відбувається подальше руйнування будинку: фрагменти цегляних стін та шматки будівельних конструкцій щодня падають на землю, перешкоджаючи позивачу користуватися належним йому майном (гаражем) та загрожуючи майну небезпекою. Більш того, ситуація, що склалася навколо аварійного будинку НОМЕР_1, загрожує життю працівників позивача, котрі за своїми службовими обов`язками використовують гараж та автомобіль, який зберігається в ньому. Крім того, у небезпеці перебувають інші люді, які наближаються до аварійного будинку АДРЕСА_1 , адже будинок і територія навколо нього не огороджені парканом та будь-яка особа може вільно підходити до аварійної споруди. Зокрема, щодня ризикують своїм життям мешканці багатоквартирного шістнадцятиповерхового будинку по АДРЕСА_2, розташованого поблизу від будинку НОМЕР_1, оскільки шлях для проходу мешканців (та під`їзду їхніх автомобілів) з АДРЕСА_1 до місця їх проживання пролягає повз аварійний будинок НОМЕР_1.
Як зазначає позивач, у квітні поточного року ОСББ "Бригадна 11" звернулося до Дніпровської міської ради із заявою від 21.04.2020 (т. 1 а.с. 53), в якій зазначило, що будинок АДРЕСА_1 , котрий знаходиться впритул до багатоквартирного шістнадцятиповерхового будинку по АДРЕСА_2, в якому проживає понад 150 людей, перебуває в аварійному стані та несе загрозу не тільки для майна співвласників багатоквартирного будинку, але також, що найголовніше, для їх здоров`я та життя. Через бездіяльність Дніпровської міської ради, яка незважаючи на довготривале руйнування Будинку НОМЕР_1 не здійснила за час володіння даним будинком (тобто починаючи з квітня 2014 року) жодних відновлювальних ремонтних робіт, у теперішній час існує реальна загроза повного обрушення будинку і ця загроза посилюється кожного дня. Так, у поточному місяці обрушилася покрівля будинку НОМЕР_1 і лише щасливий збіг обставин не призвів до людських жертв та матеріальних збитків. У зв`язку із чим ОСББ "Бригадна 11" просило розглянути заяву та надати офіційну відповідь.
За твердження позивача, за два місяця, що минули з моменту звернення мешканців, Дніпровська міська рада не здійснила жодних заходів щодо відновлення їх безпеки, обмежившись листом № 7/5-930 від 06.05.2020 начальника управління з питань комунальної власності ОСОБА_3, яка повідомила про перенаправлення заяви мешканців балансоутримувачу будинку НОМЕР_1 - комунальному підприємству "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця".

Позивач надав до суду висновок експерта № 07-20 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо технічного стану нежитлового будинку площею 1003,1 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 169-186), складений 23.07.2020 експертом Сафоновим В.В.
Експерт дійшов висновків, що нежитловий будинок по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі відповідно до положень ДСТУ-Н Б В. 1.2-18:2016 знаходиться в аварійному технічному стані (категорія технічного стану 4). Аварійний технічний стан нежитлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі перешкоджає користуватися товариству з обмеженою відповідальністю "Сканар" гаражем по АДРЕСА_1, оскільки гараж знаходиться в небезпечній зоні руйнування аварійного будинку. Враховуючи високу вірогідність подальшого руйнування аварійного нежитлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі, даний будинок створює небезпеку для гаражу по АДРЕСА_1, а також для життя та здоров`я людей, які експлуатують гараж або наближаються до нежитлового будинку. Приймаючи до уваги аварійний технічний стан будівельних конструкцій нежитлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі, та враховуючи втрату несучої здатності його основними конструктивними елементами, відновити будинок, тобто поновити його експлуатаційну придатність, є неможливим.
Позивач зазначає, що бездіяльність відповідача-1 є вкрай небезпечною, адже технічний стан аварійного будинку НОМЕР_1 постійно погіршується. Протягом тривалого часу ані власник будинку НОМЕР_1 (відповідач-1), ані балансоутримувач (відповідач-2) не використовують його за цільовим призначенням і фактично залишили будинок напризволяще, внаслідок чого споруда стала місцем тимчасового перебування безпритульних осіб, а також джерелом антисанітарії та підвищеної пожежної небезпеки, адже сміття, яким заповнений будинок, може у будь-який момент призвести до виникнення пожежі. Враховуючи те, що будинок НОМЕР_1 перебуває в аварійному технічному стані, котрий перешкоджає позивачу користуватися належним йому майном (гаражем) і загрожує небезпекою цьому майну, а також загрожує небезпекою життю та здоров`ю людей, ТОВ "Сканар" вимагає від відповідачів усунення перешкод і вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози.
Позивач зазначає, що відповідачі порушують право ТОВ "Сканар" на вільне та повноцінне користування майном (гаражем), а також створюють небезпеку цьому майну. Враховуючи те, що відновити аварійний Будинок НОМЕР_1, тобто привести його до технічного стану, якій відповідає державним будівельним нормам, є неможливим через недостатню несучу здатність основних конструктивних елементів будинку, ТОВ "Сканар" вважає, що єдиним способом захисту прав позивача є знесення будинку АДРЕСА_1 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив з того, що ОСОБА_1 набула право власності на гараж загальною площею 22,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , станом на той момент, коли нежитловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , впритул до якого розташований спірний гараж, вже перебував в непридатному для житла та зношеному стані. Таким чином, набуваючи право власності на спірний гараж, ОСОБА_1 була обізнана про технічний стан будівлі, впритул до якої розташований вказаний гараж, тобто зробила це (набула право власності) свідомо, на власний розсуд.
Позивач, укладаючи 24.04.2020 договір оренди, також був обізнаний про технічний стан будівлі, впритул до якої розташований гараж, який є предметом оренди. У зв`язку із чим позивач не позбавлявся права на укладення договору оренди з іншим контрагентом та на інших умовах.
А отже, укладаючи договір оренди, позивач міг передбачити всі пов`язані зі станом прилеглої до гаража будівлі наслідки, однак не зважаючи на це, цілеспрямовано, свідомо та на власний розсуд погодив усі умови договору та прийняв у тимчасове платне користування на визначений договором строк спірне нерухоме майно. Таким чином, стан прилеглої до спірного гаража будівлі не є істотною обставиною, яка змінилась під час дії договору оренди та яку сторони не могли передбачити при укладанні договору оренди.
Оскільки ТОВ "Сканар" звернулося до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, а саме права користування орендованим гаражем, тому посилання у позовній заяві на  ризики для мешканців будинку по АДРЕСА_2 не стосуються жодним чином позовних вимог ТОВ "Сканар".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11", господарський суд виходив з того, що саме на ОСББ "Бригадна 11" покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. Однак, всупереч наведеному ОСББ "Бригадна 11" не довело перед судом, яким чином було порушено зі сторони відповідачів його права.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 ГПК України).
Колегія суддів констатує, що рішення господарського суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар".
Оскільки рішення суду в частині відмови у задоволенні позову Третьої особи-3, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бригадна 11") заявником апеляційної скарги не оскаржується, тобто не є вимогою апеляційної скарги, тому суд апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє. 

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар" з наступних мотивів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України). 
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України). 
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Пункти 1, 2 частини першої статті 395 Цивільного кодексу України визначають, що право володіння та право користування є речовими правами на чуже майно.
Стаття 396 ЦК України надає особі, яка має речові права на чуже майно, право на захист цих прав відповідно до положень глави 29 кодексу, зокрема шляхом звернення до суду на підставі час тини другої статті 386 кодексу з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню речових прав у разі, якщо маються підстави передбачати можливість такого порушення.
Фізична особа, життю, здоров`ю або майну якої загрожує небезпека, а також юридична особа, майну якої загрожує небезпека, мають право вимагати її усунення від того, хто її створює (ч. 1 ст. 1163 Цивільного кодексу України). 
У разі неусунення загрози життю, здоров`ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має право вимагати: вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; відшкодування завданої шкоди; заборони діяльності, яка створює загрозу (ч. 1 ст. 1164 Цивільного кодексу України).

З наявних матеріалів справи вбачається, що впритул до належного Позивачу гаражу розташований нежитловий будинок площею 1003,1 кв.м. (адреса будинку: АДРЕСА_1) (надалі - Будинок НОМЕР_1), який належить територіальній громаді міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради та перебуває на балансі комунального підприємст ва "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця".
Також матеріалами справи підтверджено, що вищевказаний нежитловий будинок НОМЕР_1 знаходиться в аварій ному технічному стані, який постійно погіршується, і це загрожує повним обрушенням даного будинку.
Так, відповідно до висновку експерта № 07-20 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо технічного стану нежитлового будинку площею 1003,1 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 даний нежитловий будинок відповідно до положень ДСТУ-Н Б В. 1.2-18:2016 знаходиться в аварійному технічному стані (категорія технічного стану 4). 
Аварійний технічний стан нежитлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі перешкоджає користуватися товариству з обмеженою відповідальністю "Сканар" гаражем по АДРЕСА_1, оскільки гараж знаходиться в небезпечній зоні руйнування аварійного будинку. 
Враховуючи високу вірогідність подальшого руйнування аварійного нежитлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі даний будинок створює небезпеку для гаражу по АДРЕСА_1, а також для життя та здоров`я людей, які експлуатують гараж або наближаються до нежитлового будинку. 
Приймаючи до уваги аварійний технічний стан будівельних конструкцій нежитлового будинку по АДРЕСА_1 в місті Дніпрі, та враховуючи втрату несучої здатності його основними конструктивними елементами, відновити будинок, тобто поновити його експлуатаційну придатність, є неможливим (т. 1 а.с. 169-186).

Через аварійний технічний стан Будинок НОМЕР_1 тривалий час не використовується ані Відповідачем-1 (власником), ані Відповідачем-2 (балансоутримувачем) для жодних цілей.
Будь-яких кроків щодо відновлення (покращення технічного стану) Будинку НОМЕР_1 Відпо відачі не здійснюють, постійно відбувається подальше руйнування будинку: відповідно до наявних у матеріалах справи фотознімків фрагменти цегляних стін та шматки будівельних конструкцій падають на землю, створюючи небезпеку Позивачу у користуванні належним йому майном (гаражем).
Більш того, ситуація, що склалася навколо аварійного Будинку НОМЕР_1, загрожує життю пра цівників Позивача, котрі за своїми службовими обов`язками використовують гараж та автомо біль, який зберігається в ньому.
Крім того у небезпеці перебувають інші люді, які наближаються до аварійного Будинку АДРЕСА_1, адже будинок і територія навколо нього не огороджені парканом та будь-яка особа може вільно підходити до аварійної споруди.

У квітні 2020 року ОСББ "Бригадна 11" звернулося до Дніпровської міської ради із офіційною заявою від 21.04.2020 щодо загрозливої ситуа ції, що склалася навколо аварійного Будинку НОМЕР_1.
Однак за два місяця, що минули з моменту звернення мешканців, Дніпровська міська рада не здійс нила жодних заходів щодо відновлення їх безпеки, обмежившись листом № 7/5-930 від 06.05.2020 начальника управління з питань комунальної власності ОСОБА_3, яка повідомила про перенаправлення заяви мешканців балансоутримувачу Будинку НОМЕР_1 - Комунальному підприємству "Спеціалізована ремонтно-будівель на дільниця".
Бездіяльність власника аварійного Будинку НОМЕР_1 - Дніпровської міської ради - свідчить про порушення нею вимог закону, зокрема частини п`ятої статті 319 Цивільного кодексу України, яка визначає, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свобо дам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природ ні якості землі.
Одночасно з цим Відповідач-1 порушує вимоги частини четвертої статті 319 ЦК України, в якій зазначено, що власність зобов`язує, а також порушує статтю 322 даного кодексу, де вка зано, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встанов лено договором або законом.

Отже, оскільки вищевказаний нежитловий будинок знаходиться в аварій ному технічному стані, який постійно погіршується, і це загрожує повним обрушенням будинку АДРЕСА_1 , чим порушуються права Позивача на володіння та користування майном (гаражем), зважаючи на бездіяльність власника аварійного будинку - Дніпровської міської ради, колегія суддів погоджується з доводами Позивача, що ТОВ "СКАНАР" має право на захист свого порушеного права на підставі час тини другої статті 386, ст. 391, ч. 1 ст. 1163, ст. 1164 Цивільного кодексу України шляхом зобов`язання Дніпровської міської ради усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Сканар" майном - гаражем, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення аварійного будинку площею 1003,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
В задоволенні позовних вимог до Відповідача-2 слід відмовити, оскільки Комунальне підприємство "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради не є власником спірного будинку.

Суд першої інстанції, зазначивши у рішенні про те, що стан прилеглої до спірного гаража будівлі не є істотною обставиною, яка змінилась під час дії договору оренди та яку сторони не могли передбачити при укладанні договору оренди, фактично застосував до спірних правовідносин статтю 652 Цивільного кодексу України, яка надає сторонам договору право на його зміну або розірвання, в тому числі в судовому порядку, у разі істотної зміни обставин.            
Однак, жодна із сторін договору оренди нерухомого майна від 24.04.2020 не заявляла у цій спра ві позовних вимог про зміну або розірвання даного договору - ані Товариство з обме женою відповідальністю "СКАНАР" (орендар), ані ОСОБА_1 (орендодавець).
Таким чином, суд першої інстанції неправомірно застосував статтю 652 ЦК України, яка не підлягала застосуванню, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення від 28.10.2020.

Не відповідає обставинам справи і висновок суду першої інстан ції про те, що ОСОБА_1 на момент набуття права власності на гараж, тобто станом на 5 бе резня 2014 року (дата реєстрації права власності в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно) була обізнана про технічний стан будівлі, впритул до якої розташований вказаний гараж, оскільки жоден доказ по справі не вказує на таку обізнаність ОСОБА_1 .
Більш того, висновок суду про обізнаність ОСОБА_1 прямо спростову ється її письмовими поясненнями від 20.07.2020 (том 1, а.с. 84-85), які свідчать про те, що вона дізналася про незворотні руйнівні процеси, які виключають відновлення будинку по АДРЕСА_1 та роблять неможливим здійснення нею прав власника гаражу, лише після ознайомлення із позовною заявою ТОВ "СКАНАР" від 01.07.2020.

Крім того, надані Дніпровською міською радою до матеріалів справи документи щодо будівни цтва гаражу по АДРЕСА_1 , а саме виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області дозвіл на виконання будівельних робіт вій 26.11.2011 (том 2, а.с. 41) та зареєстрована цією Інспекцією 27 грудня 2013 року декларація про готовність об`єкта до експлуатації (том 2, а.с. 35-40), підтверджують законність набуття ОСОБА_1 права власності та свідчать про наступне:
- ОСОБА_1 побудувала гараж з повним додержанням вимог закону;
- жодних особливих вимог до об`єкту будівництва (гаражу), пов`язаних із його близькістю до спірно го будинку по АДРЕСА_1 , компетентним державним органом не висувалося;
- жодних допустимих частиною другою статті 321 ЦК України обмежень у здійсненні ОСОБА_1 свого права власності на гараж не встановлювалося.

Як вже зазначалося, представник Третьої особи-1 у судовому засіданні пояснив, що Національна металургійна академія Ук раїни впродовж багатьох років була власником нежитлового будинку по АДРЕСА_1 , який у теперішній час знаходиться у власності Дніпровської міської ради. Протягом періоду володіння будинком по АДРЕСА_1 Національна металургійна академія України здійснила ремонт даного будинку, в результаті чого його технічний стан змінився з аварійного на задовільний, а тому відпала необхідність у знесенні будинку, що раніше визнавала потрібним Дніпропетровська міська рада в рішенні від 15.04.1993 № 462.
Внаслідок виконання Національною металургійною академією України ремонтних робіт будинок по АДРЕСА_1 на момент йо го відчуження академією (27 грудня 2011 року) на користь комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" (в подальшому будинок перейшов з власності даного підприємства у власність Дніпропетровської (Дніпровської) міської ради) знаходився у задовільно му технічному стані, не представляв небезпеки та відповідав державним будівельним нормам України.

Більш того, докази по справі свідчать про те, що право власності на гараж по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 набула5 березня 2014 року, а право власно сті на будинок по  АДРЕСА_1 набула 16 квітня 2014 року.
Така хронологія набуття права власності встановлена й безпосередньо господарським судом.
Отже, набуваючи право власності на гараж ОСОБА_1 жодним чином не могла передбачити, що у майбутньому її права на повноцінне володіння, користування та розпоря дження майном (гаражем) будуть порушуватися майбутнім власником сусіднього будинку - Дніп ровською міською радою. 

Таким чином, матеріали справи та пояснен ня представника Національної металургійної академії України доводять наступне:
- власник гаражу по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , яка передала його в оренду позивачу відповідно до договору від 24.04.2020, не була та не могла бути обізнана під час будівни цтва гаражу про аварійний технічний стан розташованого поруч з гаражем нежитлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки на дату видачі ОСОБА_1 дозволу на виконання будівель них робіт від 26.11.2011 (том 2, а.с. 41) зазначений нежитловий будинок не знаходився в аварій ному стані, адже Національна металургійна академія України відновила будинок та його технічний стан був задовільним.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про обізнаність ОСОБА_1 при будівництві гаражу щодо аварійного технічного стану нежитло вого будинку по АДРЕСА_1 є помилковим, а висновок суду про відповідальність ОСОБА_2 за свідоме будівництво гаражу у небезпечній зоні руйнування зазначеного будинку є безпідставним;
- передбачену статтями 1163, 1164 Цивільного кодексу України відповідальність за небезпе ку, яку створює для позивача та його майна (орендованого гаражу) аварійний будинок по АДРЕСА_1 , має нести Дніпровська міська рада, яка за час свого володіння даним будинком дове ла його до аварійного стану.
Висновок господарського суду про те, що судовий експерт допускає усунен ня загрози обрушення аварійного будинку шляхом встановлення огорожі, є помилковим, оскільки суд зробив його лише вибірково, врахувавши підрозділ "Огороджувальні конструкції" в розділі II "Дослідження" судової експертизи та не прийн яв до уваги узагальнені висновки судового експерта, викладені в розділі III "Висновки" судової експертизи (том 1, а.с. 185, 186).
Через що колегія суддів погоджується з відповідними доводами апеляційної скарги.

ТОВ "СКАНАР", зазначивши у позовній заяві з додержанням статей 391, 396 ЦК Украї ни вимогу про усунення перешкод в користуванні орендованим майном та вказавши спосіб виконан ня такої вимоги - шляхом знесення аварійного будинку, не мав обов`язку наводити у позові техніч ні аспекти процесу знесення будівлі.
Закон не вимагає зазначати у позовній заяві спосіб виконання будівельних (демонтажних) ро біт, оскільки це є суто технічною, а не юридичною категорією, а тому вибір способу знесення будинку має відбуватися під час виконання судового рішення, а не передувати цьому рішенню.
Твердження суду першої інстанції про можливе руйнування або пошкодження га ражу під час знесення аварійного будинку є припущенням, яке не підтверджується жодними доказа ми по справі.
В той же час, висновок експерта за результатами проведення експертизи не містить жодних застережень щодо загрози руйнування або пошкодження гаражу під час виконання робіт по знесенню аварійного будинку.
Крім того, зазначаючи в рішенні про те, що строк оренди гаражу сплине через 2 місяці, і після закінчення строку оренди позивач не позбавлений права укласти договір оренди з іншим контрагентом, суд першої інста нції залишив поза увагою передбачене договором оренди право орендаря викупити об`єкт оренди. Отже, висновок суду про те, що через 2 місяця позивач не буде користуватися гаражем є також припущенням.
Таким чином, обставини, що мають значення для справи, та які суд визнав встановленими, є недоведеними, що відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення.
Враховуючи, що гараж по АДРЕСА_1 є нерухомим майном, тобто об`єктом, переміщення якого є неможливим без його знецінення та зміни призначення, то є очевид ним, що суд своїм рішенням фактично позбавив ОСОБА_1 права розпо ряджатися своїм майном на власний розсуд (зокрема надавати майно в оренду), а також позбавив ТОВ "СКАНАР" права укладати на основі вільного волевиявлення господарські договори (зокрема договір оренди вищевказаного гаражу), адже суд поставив можливість виконання умов договору оренди його сторонами у залежність від волі Відповідача-1.

З огляду на викладене, Центральний апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на недоведених обставинах, що мали значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими і не відповідають в повній мірі обставинам справи, а також були зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права (ч. 1 п. п. 2, 3 та 4 ст. 277 ГПК України). 
За таких обставин апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар" слід задовольнити частково. Необхідно прийняти нове рішення у справі, яким зобов`язати Дніпровську міську раду усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Сканар" майном - гаражем, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом знесення аварійного будинку площею 1003,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . 
В задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради, м. Дніпро слід відмовити.
Відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно стягнути з Дніпровської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар" 2102,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 3153,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282, 283 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 у справі №904/3550/20 - задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 у справі  №904/3550/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар", м. Дніпро - скасувати.
Прийняти в цій частині нове рішення у справі, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар", м. Дніпро - задовольнити частково.
Зобов`язати Дніпровську міську раду, м. Дніпро усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Сканар" майном - гаражем, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом знесення аварійного будинку площею 1003,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . 
В задоволенні позовних вимог до  Комунального підприємства "Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця" Дніпровської міської ради, м. Дніпро - відмовити.
Стягнути з Дніпровської міської ради, м. Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар", м. Дніпро 2102,00 грн судового збору. 
В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2020 у справі  №904/3550/20- залишити без змін. 
Стягнути з Дніпровської міської ради, м. Дніпро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сканар", м. Дніпро 3153,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги. 
Видачу відповідних наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її оголошення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.01.2021.

Головуючий суддя                                                                                          О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                              М.О. Дармін 

Суддя                                                                                                              С.Г. Антонік