ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

09 лютого 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №589/2821/20 
Номер провадження 22-ц/816/166/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
сторони:
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»
на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2020 року у складі судді Сидорчука О.М., ухвалене у м. Шостка, 

                                                           в с т а н о в и в :

20 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 грудня 2017 року в розмірі 14384,34 грн.
Вимоги мотивовано тим, що 21 грудня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що може бути змінений банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 20 травня 2020 року виникла заборгованість – 14384,34 грн, яка складається з: 9742,87 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4641,47 грн – заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що і стало підставою звернення до суду. 
Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 9742,87 грн.
В задоволенні інших вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 1423,73 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні вимог позову, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
При цьому вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості за відсотками, оскільки відповідачем, під час підписання анкети-заяви, було також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені такі умови кредитування як базова відсоткова ставка, процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту та інші істотні умови. 
В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не направлено. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 01 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), тому розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 16).
Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне – підписанням анкети-заяви я відповідно до ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднуюся до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк»», які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua., та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір банківського обслуговування, примірник якого я отримав (отримала) шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюся із збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін не можливе, банк повідомляє мене про зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням мого погодження та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. Із змінами Умов і правил надання банківських послуг зобов`язуюсь ознайомлюватися самостійно на офіційному сайті банка privatbank.ua. В разі використання мною електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису для підписання анкети – заяви такий підпис прирівнюється до мого власноручного підпису.
Також, 21 грудня 2017 року ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому визначені умови кредитного договору, зокрема, розмір відсоткової ставки у межах пільгового періоду – 0,00001 % річних та 43,2 % річних – за межами пільгового періоду для кредитної карти «універсальна», 42 % - для кредитної карти «універсальна ГОЛД», а також штраф за прострочення більше ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою – 500 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з рахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії, а також передбачено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, складає 86,4 % для кредитної карти «універсальна» та 84 % - для кредитної карти «універсальна ГОЛД», але про те, що таким розміром відсотків передбачена відповідальність, визначена саме у ст. 625 ЦК України, не зазначено. У п. 7 даного паспорту споживчого кредиту передбачено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наданої в цьому паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо (а.с. 17-18).
На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було видано кредиті карти № НОМЕР_1 терміном дії до жовтня 2021 року та № НОМЕР_2 терміном дії до листопада 2022 року (а.с. 15).
Додані банком до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем не підписані (а.с. 19-67).
Представлений до позову банком розрахунок кредитної заборгованості станом на 20 травня 2020 року складає – 14384,34 грн, з яких: 9742,87 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4641,47 грн – заборгованість за простроченими відсотками (обрахованими, виходячи з відсоткової ставки з 3,6 % в місяць або 43,2 % річних за період з 21 грудня 2017 року по 03 січня 2019 року та 3,5 % в місяць або 42 % річних - за період з 04 січня 2019 року по 20 травня 2020 року) (а.с. 7-9).
Відмовляючи в задоволенні вимог позову АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі не було досягнуто домовленості у належній формі щодо істотних умов кредитного договору, передбаченій законодавством, а саме не узгоджено у письмовій формі розміру відсотків за користування кредитом, тому обґрунтованими є лише вимоги банку про стягнення тіла кредиту, виходячи з обов`язку позичальника, визначеного законом, повернути суму позики позикодавцю. 
Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як встановлено, крім анкети – заяви, під час укладання між сторонами у справі кредитного договору 21 грудня 2017 року, відповідачем ОСОБА_1 було також підписано і паспорт споживчого кредиту, у якому сторонами договору було погоджено, зокрема, розмір відсоткової ставки на рівні 43,2 % річних для кредитної карти «універсальна» та 42 річних для кредитної карти «універсальна голд». 
Крім того, розмір заборгованості за відсотками за період з 21 грудня 2017 року по 03 січня 2019 року банком було обраховано, виходячи з 3,6 % в місяць або 43,2 % річних, та за період з 04 січня 2019 року по 20 травня 2020 року - 3,5 % в місяць або 42 % річних, тобто у розмірі відсоткових ставок, що були погоджені сторонами кредитного договору в паспорті споживчого кредиту. 
Також, зменшення кредитором відсоткової ставки в односторонньому порядку не заборонено законом. 
Таким чином, у справі, що переглядається, її сторонами було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов такого договору, а саме шляхом підписання анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Тому висновок місцевого суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за відсотками, які узгоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту, не відповідає фактичним обставинам справи та вище приведеним нормам матеріального закону.
Отже, вимоги банку про стягнення заборгованості за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 4641,47 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором № б/н від 21 грудня 2017 року.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи межі задоволення позову та апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 2102,00 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову. Також, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 3153,00 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Керуючись  ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд 

                                                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити. 
Заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками скасувати, а в частині розподілу судових витрат – змінити та прийняти в цих частинах постанову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 4641,47 грн заборгованості за відсотками за кредитним договором № б/н від 21 грудня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 2102,00 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позову та 3153,00 грн - за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                   О.Ю. Кононенко

Судді :                                                                                              О.І. Собина

                                                                                                           Т.А. Левченко