ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/343/21 Справа № 213/4142/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,20 гривень. 
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові,  ОСОБА_1 20 листопада 2020 року приблизно о 12 годині 45 хвилин керував автомобілем ЗАЗ SENS Т 13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку 46 по пр. Перемоги в м. Кривий Ріг в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку з використанням приладу Драгер, результат тесту – 2,16 проміле.
Не погоджуючись з вказаною постановою, 21 січня 2021 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови суду.
Перевіривши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, що подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3), а також повістки про виклик до суду (а.с. 11,15,16). Посилання апелянта про те, що копію постанови було отримано у суді його захисником лише 28.12.2020 рокута він не мав згоди раніше оскаржити її, спростовується матеріалами справи. 
Так, на адресу ОСОБА_1 судом першої інстанції було направлено на адресу мешкання копію постанови суду. Крім того, в матеріалах справи містяться оригінали квитанції про сплату штрафу у повному обсязі, а також про сплату судового збору (а.с. 23, 24), що свідчить про визнання вини ОСОБА_1 та його обізнанність про існування рішення суду про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення. 
       Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Згідно до штампу вхідної кореспонденції Дніпровського апеляційного суду, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана апелянтом 21 січня 2021 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.
       Враховуючи, що апеляційна скарга надійшла до суду після спливу строку на апеляційне оскарження, і питання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником не порушується вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами. 
Копію постанови, оригінал апеляційної скарги з додатками невідкладно направити особі, яка їх подала. 
       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського 
       апеляційного суду                                                        О.Ю. Іванченко