Справа № 460/750/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М. 
Провадження № 22-ц/811/923/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:63

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

               09 лютого 2021 року                                         м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Жукровської Х.І., 
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про скасування протоколу житлової комісії та поновлення на квартирному обліку,
                        в с т а н о в и л а:
У лютому ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила: скасувати пункт 2 протоколу №17 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 року про зняття її, молодшого сержанта, та сина – ОСОБА_3 , 2002 року народження, з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 , та зобов`язати військову частину поновити її на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, з 20.02.2004 року у складі сім`ї з двох чоловік, та включити до Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень. 
В обгрунтування позовних вимог позивач покликалась на те, що з 20.02.2004 року вона разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3 , який є дитиною-інвалідом, перебувала на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. 
06.09.2018 року відбулось засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , рішенням якої (протокол №17) їх із сином було знято з квартирного обліку у військовій частині та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на одержання жилих приміщень. 
Підставою для зняття з квартирного обліку слугувало те, що 02.07.2014 року її сім`єю (вона, син, мати та брат) приватизовано квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 32,4 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м., в якій вони увесь цей час проживали. 
Позивач зазначає, що, незважаючи на приватизацію квартири, підстави для її перебування разом із сином на квартирному обліку залишились, оскільки в приватизованій квартирі, яка складається з трьох кімнат, проживає три сім`ї, однак, згідно медичного висновку, її сину (дитині-інваліду) у зв`язку з наявним у нього захворюванням необхідна окрема кімната для проживання.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року позов задоволено.
Скасовано пункт 2 протоколу №17 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 про зняття молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1970 року народження, та сина ОСОБА_3 , 2002 року народження, з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_2 на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 20.02.2004 року зі складом сім`ї – 2 особи та включити до Книги обліку осіб, які перебувають на черзі на отримання житлових приміщень.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
Рішення суду оскаржив відповідач військова частина НОМЕР_1 , просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вказаного позову.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, які надають право Міністерству оборони України знімати осіб з квартирного обліку. 
Звертає увагу, що житлове законодавство встановлює мінімальний та максимальний розмір жилої площі, у межах якої здійснюється надання жилих приміщень громадянам, що перебувають на квартирному обліку: максимальний розмір жилої площі встановлений у статті 47 ЖК України і становить 13,65 кв.м., а мінімальний розмір визначається рівнем середньої забезпеченості громадян жилою площею в окремому населеному пункті.
Постановою Львівської обласної державної адміністрації та Об`єднання профспілок Львівщини від 13 березня 2017 року встановлено, що на квартирний облік приймають громадян, які потребують поліпшення житлових умов і займають жилу площу 7,5 кв.м. і менше на кожного члена сім`ї. 
Рівень забезпеченості жилою площею визначається шляхом розподілу житлової площі, що займає особа або сім`я на число членів сім`ї (у тому числі колишніх членів сім`ї), що спільно проживають. Якщо отриманий результат виявиться нижче облікової норми, то особа визнається такою, що потребує поліпшення житлових умов на підставі пункту 1 статті 34 ЖК України. При підрахунку приймаються до уваги і тимчасово відсутні члени сім`ї, за якими згідно з нормами ЖК України зберігається жиле приміщення.
Зазначає, що ОСОБА_2 02.07.2014 року приватизувала квартиру разом із сином, матір`ю та братом у АДРЕСА_2 , яка складається з трьох кімнат, жилою площею 32,4 кв.м., загальною площею 47,2 кв.м.
Наголошує, що розмір жилої площі, який припадає на кожного члена сім`ї, не є нижчим від розміру, встановленого у Львівській області, а тому позивач не відноситься до громадян, які потребують поліпшення житлових умов, відтак, підстав для перебування на квартирному обліку у неї немає.
03.11.2020 року представник позивача – адвокат Свищо С.М. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи та вимоги апелянта.
Звертає увагу, що в складі сім`ї позивача є дитина-інвалід, який згідно медичного заключення №1, проведеного у 2013 році, що видане безстроково, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї, в тому числі в ізольованій квартирі. 
Крім того, зазначає, що згідно з додатком №1 до Спільної постанови Львівської обласної адміністрації і Об`єднання профспілок Львівщини №1 від 13 березня 2017 року, середня забезпеченість жилою площею на одного жителя у м. Яворові становить 8,8 кв.м., що є більше від рівня забезпеченості жилою площею членів сім`ї позивача внаслідок приватизації ними вказаної вище квартири.
Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неправомірність зняття позивача з її сином з квартирної черги, оскільки за вказаних вище і встановлених судом обставин, позивач у складі своєї сім`ї належить до громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
В судове засідання апеляційного суду відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності осіб, які не з`явились. 
Заслухавши пояснення представника позивача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.3 ст.34 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.
Згідно з п.22 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.40 ЖК України, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках  поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.
Згідно з ст.47 ЖК України, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.
Згідно з пунктом 1.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 року, яка була чинна на момент прийняття житловою комісією оспорюваного рішення, (далі – Інструкція), військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до пункту 4 Інструкції, під час надання жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими 9 років, крім подружжя, а також особами, що страждають тяжкими формами деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим вони не можуть проживати в одній кімнаті разом з членами своєї сім`ї, згідно з переліком хронічних захворювань, що затверджується у встановленому законодавством порядку.
Жиле приміщення надається військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею у цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратних метра жилої площі на одну особу, при цьому враховується жила площа у квартирі (будинку), яка знаходиться у приватній власності військовослужбовця або членів його сім`ї, якщо ними не використані житлові чеки.
Судом встановлено, що з 20.02.2004 року ОСОБА_2 з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 перебували на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.
Згідно з рапортом від 06.11.2017 року, ОСОБА_2 просила зарахувати її на облік для поліпшення житлових умов у с.Старичі з сім`єю 2 осіб, а також включити в списки на першочергове отримання житла згідно з пунктом 11 «Про дитину інваліда віком до 18 років». Вказувала, що проживає по АДРЕСА_2 , брала участь в приватизації квартири у АДРЕСА_2 . Перебувала на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 03.10.2002 року зі складом сім`ї 2 особи по військовій частині НОМЕР_2 с.Старичі, а також у списках першочерговиків «Про дитину-інваліда» з 20.02.2004 року.
08.11.2017 року житловою комісією було проведено перевірку житлових умов військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , що мешкає у АДРЕСА_2 . У квартирі 3 кімнати, проживає 5 осіб, дитина-інвалід. Висновок комісії: потребує забезпечення житловою площею.
Згідно з витягом з протоколу №14 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2017 року, у відповідності до рапорту та наданих документів, вирішено зарахувати на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_1 для отримання житла на підставі п.2.4, п.2.5 наказу МО України від 30.11.2011 року №737 молодшого сержанта ОСОБА_2 із збереженням попереднього часу перебування з 20.02.2004 року зі складом сім`ї 2 особи та згідно ст.45 ЖК України включення в списки осіб для першочергового отримання житла з 20.02.2004 року (дитина-інвалід).
Як вбачається із медичного заключення №1, проведеного у 2013 році, ОСОБА_3 не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сім`ї, в тому числі в ізольованій квартирі. Дане заключення видано безстроково.
Відповідно до витягу з протоколу №17 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2018 року (оспорюване рішення комісії), згідно з пунктом 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених постановою Ради міністрів УРСР від 11.12.1984 року №470, керуючись постановою Львівської обласної адміністрації і Об`єднання профспілок Львівщини №1 від 13.03.2017 року №ВХ-35 від 13.03.2017 року, вирішено зняти з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 зі складом сім`ї 2 особи: заявник ОСОБА_2 , 1970 року народження, син ОСОБА_3 , 2002 року народження, та виключити з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання житлових приміщень.
Разом з тим, згідно з довідки про склад сім`ї №27 від 21.01.2019 року, виданої ОСББ «Старичі Відродження», в приватизованій квартирі в АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач ОСОБА_2 , її син ОСОБА_3 , її мати ОСОБА_4 та її повнолітній брат ОСОБА_5 , а фактично проживає три сім`ї.
Відтак, в силу наведених вище норм закону, ОСОБА_2 та її син (інвалід) ОСОБА_3 не можуть проживати в одному приміщенні, оскільки у зв`язку з наявним у нього захворюванням він повинен проживати в окремій кімнаті, а тому підстав для висновку про те, що внаслідок їх участі у приватизації вказаної вище квартири відпали підстави для надання їм іншого жилого приміщення, немає.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що внаслідок участі позивача та її сина в приватизації вказаної вище квартири, в якій вони увесь час в період перебування на квартирному обліку проживали, їхній правовий статус, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, не змінився, тому рішення житлової комісії про зняття їх з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 є незаконним.
Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 19 лютого 2021 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М. 

Судді:                                                                         Копняк С.М.

                                                                        Ніткевич А.В.