ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" лютого 2021 р.           Справа№ 10/5026/290/2011
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Грека  Б.М. 
          Остапенка О.М. 
 
секретар судового засідання: Кучерява К.Л.
за участю представників відповідно до протоколу судового засідання від 10.02.2021,
розглянувши апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020
у справі №10/5026/290/2011 (суддя  Боровик С.С.) 
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Агросолтек» (ТОВ «Агросолтек»)
до відкритого акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» (ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт») 
про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №10/5026/290/2011 затверджено мирову угоду укладену між кредиторами в особі комітету кредиторів та боржником, на умовах відстрочки, розстрочки погашення грошових вимог кредиторів, припинено процедуру санації, провадження у справі №10/5026/290/2011 закрито.
30.06.2020 були отримані копії рішень приватного виконавця Булахевіча С.В. оформлених у формі наступних постанов: від 19.06.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №62389614 з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 року у справі №10/5026/290/2011; від 19.06.2020 про арешт майна боржника; від 19.06.2020 про арешт коштів боржника. 
Представник ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» подав суду скаргу на рішення приватного виконавця, що оформлені у формі постанови про відкриття виконавчого провадження про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника.
11.11.2020 ухвалою Господарського суду Черкаської області скаргу представника заявника задоволено, а саме:
визнано неправомірними рішення приватного виконавця Булахевіча С.В. прийняті у формі наступних постанов: від 19.06.2020 року ВП №62389614 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 року №10/5026/290/2011; від 19.06.2020 року ВП №62389614 про арешт коштів боржника; від 19.06.2020 року ВП №62389614 про арешт майна боржника; від 02.07.2020 року ВП №62389614 про арешт коштів боржника;
зобов`язано приватного виконавця Булахевіча С.В. усунути порушення прав боржника  та вимог чинного законодавства, шляхом:
повернення без прийняття до виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 року №10/5026/290/2011 п. 3,4,7,9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження";
звільнення від арешту: накладеного постановою від 19.06.2020 року ВП №62389614 кошти боржника, розміщених на рахунках, відкритих боржником; накладеного постановою від 19.06.2020 року ВП №62389614 коштів боржника, розміщених на рахунках, відкритих боржником; накладеного постановою від 02.07.2020 року ВП №62389614 майна боржника.
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020, приватний виконавець виконавчого органу Миколаївської області Булахевіч С.В. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі №10/5026/290/2011, скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні скарги боржника на рішення приватного виконавця Булахевіч В.С. у виконавчому провадженні №62389614.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану апеляційну скаргу було передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Пантелієнко В.О., Доманської М.Л.
07.12.2020 суддя Верховець А.А. подав заяву про самовідвід у справі № 10/5026/290/2011, яка мотивована наявністю обставин, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 заяву судді Верховця А.А. про самовідвід у справі № 10/5026/290/2011 задоволено та відведено його від розгляду даної справи, матеріали справи № 10/5026/290/2011 передано для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень ГПК України.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020, зокрема: клопотання   приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі №10/5026/290/2011 задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали; відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою; витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №10/5026/290/2011 за заявою ТОВ «Агросолтек» до ВАТ «Первомайський кар`єр «Граніт»  про визнання банкрутом; призначено справу до розгляду на 20.01.2021.
Розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/238/21 від 19.01.2021 у зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8613/19.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М. та Сотніков С.В.
19.01.2021 ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі №10/5026/290/2011 прийнято до провадження вказаною колегією суддів.
20.01.2020 ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» подало суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Ухвалою суду від 20.01.2021 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 10.02.2021.
22.01.2021 представник боржника подав суду відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у її задоволенні. 
Розпорядженням Керівника апарату суду № 09.1-08/539/21 від 08.02.2021 у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 10/5026/290/2011.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя: Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Грек Б.М.
Ухвалою суду від 09.02.2021 апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі №10/5026/290/2011 було прийнято до провадження вказаною колегією суддів.
У судове засідання 10.02.2021 з`явився представник ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт», інші учасники даної справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заслухавши думку представника боржника, порадившись, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду даної апеляційної скарги на наявними у справі матеріалами, за відсутності інших учасників, що не з`явилися  у судове засідання.
Представник боржника заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи  доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що свідчать про те, що рішення виконавця було отримано 30.06.2020.
Дослідивши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про можливість його задоволення та долучення до матеріалів справи доказів отримання боржником відправлення. 
Разом з тим, представник ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» зауважив, що посилання апелянта на те, що боржником було пропущено строки на звернення зі скаргою є безпідставними, оскільки скаргу було подано впродовж десяти днів після отримання рішення виконавця (отримали 30.06.2020, а скаргу подали 09.07.2020) 
Крім того, в обґрунтування заперечень додав, що в суді першої інстанції апелянт взагалі не посилався на таку обставину як на підставу у відмові у задоволенні скарги, при цьому зауважив, що ухвала про укладення мирової угоди (в якій не було вказано всіх реквізитів, що повинен містити виконавчий документ) не є виконавчим документом, що узгоджується з позицією Верховного Суду у даній справі.   
З урахуванням наведеного, представник ПрАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 ГПК України    надано учаснику судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке ним реалізовано.
Дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Так, судом першої інстанції встановлено, а судом апеляційної інстанції перевірено такі обставини справи.
Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №10/5026/290/2011 затверджено мирову угоду укладену між кредиторами в особі комітету кредиторів та боржником, на умовах відстрочки, розстрочки погашення грошових вимог кредиторів, припинено процедуру санації, провадження у справі №10/5026/290/2011 закрито.
23.07.2019 ухвалою господарського суду Черкаської області у справі №10/5026/290/2011 задоволено частково заяву ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» про виправлення помилки у виконавчому документі. Виправлено помилки в ухвалі від 03.06.2019, шляхом доповнення резолютивної частини ухвали суду: пунктом 6, який викладено у наступні редакції: «Ухвала набрала законної сили 03.06.2019 року»; пунктом 7, який викладено у наступній редакції: «Строк пред`явлення ухвали до виконання по 03.06.2022 року»; в іншій частині заяви відмовлено.
30.06.2020 були отримані копії рішень приватного виконавця Булахевіча С.В. оформлених у формі наступних постанов: 
- від 19.06.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №62389614 з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №10/5026/290/2011;
- від 19.06.2020 про арешт майна боржника; 
- від 19.06.2020 про арешт коштів боржника. 
Зі змісту отриманого рішення про відкриття виконавчого провадження вбачається, що виконавче провадження №62389614 було відкрите за зверненням ТОВ «Альфа-Лізинг Україна» про відкриття виконавчого провадження та ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019.
02.07.2020 було отримано від приватного виконавця постанову від 02.07.2020 про арешт коштів боржника.
Не погоджуючись з вказаними постановами, скаржник звернувся зі скаргою, що мотивована, зокрема,  тим, що:
- оскаржувані постанови прийняті з порушенням процесуальних норм, закріплених, зокрема в частині 3, частині 5 cтатті 327 ГПК України, ст.ст. 4, 4.2 ст.5,11,12,15,18,26 Закону України «Про виконавче провадження», а також за невірного застосування норм права, закріплених в ст.ст. 35-39 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній станом на 04.11.2012);  
- приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, приватний виконавець залишив поза увагою той факт, що виконавчий документ, на підставі якого було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та були відсутні всі необхідні документи для відкриття виконавчого провадження, а безпосередньо ухвала про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню особами, на яких покладені функції примусового виконання рішення суду;
- відповідно до абзацу 13 частини 2 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця, приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. При цьому, строк зайняття діяльністю приватного виконавця обчислюється з дня внесення інформації про приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України; 
- зі змісту ухвали від 03.06.2019 вбачається, що загальна сума вимог щодо яких укладена мирова угода у справі про банкрутство - 89 517  123, 82 грн., згідно відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців вбачається, що приватний виконавець Булахевіч С.В., номер посвідчення 0350, внесений до Єдиного реєстру приватних виконавців 15.08.2019, а отже розпочав діяльність приватного виконавця саме з 15.08.2019. Отже, приватним виконавцем здійснюється діяльність менше ніж один рік, а відтак Булахевіч С.В. не міг здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення більше або дорівнює двадцять мільйонів гривень;
- зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.06.2020 вбачається, що виконавче провадження відкрито в межах суми
12 126 761,03 грн., проте, вказана сума ухвалою від 03.06.2019 не передбачена, ні як загальна сума стягнення, ні як сума стягнення на користь ТОВ "Альфа-Лізинг Україна", більш того, на користь ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" на сьогоднішній день здійснюється примусове виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019  №10/5026/290/2011 приватним виконавцем Недоступом Д.М. в рамках виконавчого провадження №60924313, яке чинне;
- пункт 9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
- в ухвалі ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" не визначений стягувачем, а зі змісту постанови від 20.12.2019 ВП №60924313 про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що стягувачем у виконавчому провадженні виступає - ТОВ "Альфа-Лізинг Україна", при цьому, ухвала від 03.06.2019 про затвердження мирової угоди була прийнята стосовно одного боржника та 16 (шістнадцяти) кредиторів, й щодо жодного із них не було закріплено статусу стягувача;
- поряд із ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" було укладено мирову угоду із 11 (одинадцятьма) кредиторами однієї черги - четвертої черги, стосовно яких також настав строк виконання умов мирової угоди, проте ухвала була видана лише ТОВ "Альфа-Лізинг Україна", що позбавило можливості отримати виконавчий документ решті кредиторів;
- подана від ТОВ "Альфа-Лізинг Україна" заява не є заявою стягувача в розумінні cтатті 26 Закону України "Про виконавче провадження" (оскільки в поданому виконавчому документі заявник не був таким, що визначений стягувачем), а відтак вказана заява не була підставою для початку примусового виконання рішення суду;
- на відміну від справ позовного провадження по яким ухвали про затвердження мирової угоди є виконавчими документами і повинні відповідати вимогам статті 193 ГПК України та частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", мирова угода, затверджена у справі про банкрутство, не є виконавчим документом, законом не передбачено її примусове виконання, а наслідки невиконання ухвали про затвердження мирової угоди передбачені нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020 скаргу представника заявника задоволено: визнано неправомірними рішення приватного виконавця Булахевіча С.В. прийняті у формі наступних постанов: від 19.06.2020 року ВП №62389614 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 року №10/5026/290/2011; від 19.06.2020 року ВП №62389614 про арешт коштів боржника; від 19.06.2020 року ВП №62389614 про арешт майна боржника; від 02.07.2020 року ВП №62389614 про арешт коштів боржника; зобов`язано приватного виконавця Булахевіча С.В. усунути порушення прав боржника  та вимог чинного законодавства, шляхом: повернення без прийняття до виконання ухвали господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 року №10/5026/290/2011 п. 3,4,7,9 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"; звільнення від арешту: накладеного постановою від 19.06.2020 року ВП №62389614 кошти боржника, розміщених на рахунках, відкритих боржником; накладеного постановою від 19.06.2020 року ВП №62389614 коштів боржника, розміщених на рахунках, відкритих боржником; накладеного постановою від 02.07.2020 року ВП №62389614 майна боржника.
Не погодившись з оскаржуваною ухвалою, апелянт звернувся з апеляційною скаргою суть якої фактично зводиться до того, що:
-  виконавець вважає оскаржувану ухвалу  незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки судом вирішено спір не у відповідності з нормами матеріального права та недотримано норми процесуального права, та такою, що не містить належного обґрунтування в супереч вимогам статті 236 ГПК України;
- боржником подано скаргу до суду 09.07.2020 за плином 20-ти денного строку, при цьому, до матеріалів скарги не було подано клопотання про поновлення строків подання скарги відповідно до норм спи 341 ГПК України;
- відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, так, виконавчем відповідно до рекомендованого листа №5400140747439 від 22.06.2020 належним чином було повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження;
- статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - І за її межами;
- в силу Закону України «Про виконавче провадження», стягувач який в свою чергу визначений ухвалою суду від 03.06.2019 у справі №10/5026/290/2011, здійснив своє право на примусове виконання рішення суду, яке набрало законної сили, в тій частині стягнення, яке визначено заявою про примусове виконання рішення;
- відповідно до норм статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала суду у господарських справах є виконавчим документом;
- правомірність відкриття 20.12.2019 виконавчого провадження №60924313 підтверджується постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 року у справі №10/5026/290/2011.
Так, за змістом статті 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
За змістом частини 1 статті 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Статтею 341 встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді на звернення боржника до Укрпошти, боржник отримав постанови про відкриття виконавчого провадження 30.06.2020, а скаргу подав 09.07.2020, отже  посилання апелянта на те, що скаржником було пропущено строк на подання скарги є безпідставними та необґрунтованими.
За змістом статті 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо боржника застосовуються судові процедури банкрутства,  зокрема мирова угода. Під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами (стаття 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").
Згідно зі статтею 79 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Одностороння відмова від мирової угоди не допускається.
Відповідно до статті 81 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня затвердження мирової угоди боржник приступає до погашення вимог кредиторів згідно з умовами цієї мирової угоди. Затвердження господарським судом мирової угоди є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство.
Статтею 82 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено наслідки невиконання боржником мирової угоди.
Частина 9  статті 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"   встановлює, що у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред`явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. У разі відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство цього ж боржника обсяг вимог кредиторів, щодо яких було укладено мирову угоду, визначається в межах, передбачених зазначеною мировою угодою.
Як доцільно зазначено господарським судом першої інстанції, приписами  Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які є спеціальними у даній справі, передбачено право кредитора захистити свої права у випадку невиконання боржником мирової угоди, тобто невиконання боржником зобов`язань по мировій угоді, затвердженій господарським судом у справі про банкрутство, є підставою для пред`явлення кредиторами своїх вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.
Відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на відміну від справ позовного провадження, ухвали по яким є виконавчими документами і повинні відповідати вимогам  статті 193 ГПК України  та частин 1,2 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", не передбачено примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справах про банкрутство.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що мирова угода у справі про банкрутство є новацією зобов`язання боржника перед кредиторами та відповідною процедурою в ході провадження у справі про банкрутство, передбачає право кредиторів захистити свої інтереси в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. При цьому з огляду на новацію основного зобов`язання, первісне зобов`язання боржника припиняється.
На відміну від загального позовного провадження, у відповідності до якого ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим  Законом України "Про виконавче провадження", мирова угода затверджена у справі про банкрутство не є виконавчим документом та наслідки її невиконання передбачені пунктом 9    статті 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, у відповідності до пункту 6    статті 82 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"  мирова угода може бути розірвана в разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів в межах провадження справи про банкрутство.
За приписами частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. 
Отже, враховуючи наведені обставини, беручи до уваги, що чинним законодавством України не передбачено примусового виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду Черкаської області, що приватний виконавець Булахевіч С.В. всупереч Закону та практики Верховного Суду (справи №7/17-2087-2011, 10/5026/290/2011), відкрив виконавче провадження №62389614, а відтак, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. 
Керуючись статтями  269,  275, 281 - 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча Степана Вікторовича  залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.11.2020 у справі №10/5026/290/2011 залишити без змін.
3.          Матеріали справи №10/5026/290/2011 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено  статтею 287 ГПК України.
Повний текст постанови підписано 16.02.2021. 

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                Б.М. Грек

                                                                                О.М. Остапенко