22-ц/804/493/21 
                                                                                220/1598/20 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року                                                                                                              м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 220/1598/20
Номер провадження 22-ц/804/493/21

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Лісового О.О., Попової С.А.,
секретар – Сікора М.М.

сторони:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі – приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Чернецький Юрій Дмитрович, Державне підприємство «СЕТАМ»
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року, у складі судді Дурач О.А., повний текст рішення складений 24 грудня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 
до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Юрія Дмитровича, Державного підприємства «СЕТАМ»
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В с т а н о в и в:

1.    Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

28 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д., Державного підприємства «Сетам» (далі – ДП «Сетам»), в якому просив визнати недійсними електронні торги з реалізації майна Селянського (фермерського) господарства «Прометей» (далі – СФГ «Прометей») – будівлі та споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 356 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких оформлено протоколом № 371561 від 23 листопада 2018 року та актом від 03 грудня 2018 року «Про проведені електронні торги», складеного, виготовленого та підписаного приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д.
Позовна заява мотивована тим, що з 28 червня 1975 року позивач з ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим 28 червня 1975 року. За час сумісного життя подружжя ними набуто спільне майно, в тому числі й майно СФГ «Прометей», в якому він є єдиним бенефіціарним власником. Вказує, що відповідно до положень ч.1 ст.2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство», який діяв в період 1992-2003 року, Закону України «Про фермерське господарство», а також відповідно до судової практики, СФГ «Прометей» фактично є приватним підприємством. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 19.09.2012 року № 17-рп/2012, яким дано офіційне тлумачення положення ч.1 ст.61 СК України, позивач вказує, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. ОСОБА_1 посилається на те, що в 2018 році між подружжям виник спір щодо поділу майна, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. Зазначає, що приватний виконавець Чернецький Ю.Д. у порушення ч.3 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» тільки пересвідчився, що майно, будівлі та споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356,0 кв. м зареєстровано на боржника С(Ф)Г «Прометей», не з`ясував та не встановив, чи не володіє боржник даним нерухомим майном спільно з іншими особами, тобто з подружжя ОСОБА_4 , 22 серпня 2018 року провів опис майна боржника автозаправної станції «Янісоль», не довів до відома керівництво С(Ф)Г «Прометей». 24 серпня та 14 вересня 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності.  14 вересня 2018 року виготовлено звіт про незалежну оцінку майна автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вартість майна визначено 1036080 грн, який не відповідає вимогам Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, затвердженого Наказом фонду державного майна України 17.05.2018 р. № 658, та згідно п. 1 розділу V Порядку ФДМУ, звіт про оцінку, не зареєстрований в Єдиній базі без присвоєного унікального номера є недійсним. 28 вересня 2018 року приватним виконавцем приміщення автостанції «Янісоль» передано на реалізацію ДП «СЕТАМ» та 23 листопада 2018 року було проведено електронні торги з реалізації майна С(Ф)Г «Прометей». Відповідно до акту проведення електронних торгів від 23 листопада 2018 року переможцем визнано ОСОБА_2 , яким внесено на рахунок продавця кошти у розмірі 1045000 грн. Станом на 28 вересня 2020 року позивачу не відомо, хто був за законом продавцем на електронних торгах, який надав свій рахунок для отримання коштів так званого переможця торгів. Приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. вищезазначене майно ніколи не вилучалося ні у С(Ф)Г «Прометей», ні у нього, ні у його дружини для продажу на електронних торгах. Зазначає, що акт «Про проведені електронні торги», виготовлений приватним виконавцем ОСОБА_5 03 грудня 2018 року, в якому відсутня ціна, за яку було продано майно, що не відповідає вимогам п.4 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2831/5. Посилається на те, що будівлі та споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356 кв. м за адресою АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя, відчуження належної йому, позивачу, частки в цьому майні на електронних торгах без його згоди є порушенням його прав позивача, як співвласника вказаного майна. 09 листопада 2018 року Великоновосілківським районним судом  Донецької області в справі № 220/2470/18 прийнято ухвалу про арешт майна в якості забезпечення позову про поділ майна подружжя. Вважає, що приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. не дотримано вимоги п.п.9 п.5 розділу ІІІ Порядку, оскільки відсутня інформація про встановлені обмеження за зазначеною ухвалою. 

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 19 листопада 2020 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_3 та ухвалою цього ж суду від 07 грудня 2020 року до участі у справі  в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 . 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2020  року у задоволенні позовних ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д., ДП «СЕТАМ», третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено.
Відмовлено третій особі на стороні відповідача, ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з підстав, заявлених у цьому позові, окрім того, що майно є спільною сумісною власністю  подружжя та відчуження належної позивачу частки в спільному майні  на електронних торгах без його згоди, що є порушенням прав позивача, ухвалено судове рішення у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Прометей» до ОСОБА_2 , приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д., державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів, та в задоволенні вказаного позову було відмовлено. Тому під час вирішення даного позову судом не переглядаються повторно вказані обставини, як підстави поданої позовної заяви, а приймаються до уваги обставини, встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили.
  У цій справі як відповідачі залучені продавці, тобто лише одна сторона правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів, державне підприємство «СЕТАМ», приватний виконавець та не залучено як відповідача покупця майна ОСОБА_2 . Виходячи з аналізу чинних положень ЦПК України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, правом вибору відповідача у справі наділений позивач, суд позбавлений процесуальної можливості за власною ініціативою вирішувати питання про заміну відповідача, залучення співвідповідача, тощо. У справі, що розглядається судом, позивач не заявляв клопотань про залучення третьої особи ОСОБА_2 у якості співвідповідача. 
Суд прийшов до висновку, що є недоведеним, що нерухоме майно – автозаправочна станція « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 , придбано за спільні кошти подружжя позивача та є спільним майном подружжя позивача ОСОБА_1 . 
Суд вважав, що рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2012 від 19 вересня 2012 року не може бути застосовано до правовідносин, що склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з огляду на підставу вказаного позову, зазначену позивачем, з метою визнання електронних торгів недійсними.
Суд також прийшов до висновку, що не доведено недодержання стороною (сторонами) правочину вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, та щодо порушення вимог Порядку про проведення електронних торгів, та також не доведено факту порушення його суб`єктивного цивільного права або інтересу як особи, що звернулася до суду.

Відмовляючи третій особі ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, суд виходив з того, що  вид послуг (консультація щодо підстав для залучення у якості третьої особи, складання відповідної заяви, пояснення третьої особи), які містять акти виконаних робіт, не були передбачені договором. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
28 грудня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав через систему «Електронний суд» до суду апеляційної  інстанції апеляційну скаргу на рішення суду, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість,  неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог. 

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 04 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 18 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 січня 2021 року справу за позовом  ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д., ДП «СЕТАМ», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що будівлі і споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та ніколи не вилучалося для реалізації на прилюдних торгах. 
Судом залишено поза увагою, що ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року, яка набрала законної сили, у цивільній справі №220/2470/18 в порядку забезпечення позову накладено арешт на предмет спору, зокрема, на майно СФГ «Прометей» - автозаправочну станцію «Янісоль». Застосовуючи заходи забезпечення позову у вказаній справі, суд виходив з того, що у відповідача наявне майно, набуте під час шлюбу з заявницею ОСОБА_3 , існує реальна можливість його відчуження без згоди іншого з подружжя, тому суд вважає за можливим накладення на нього арешту. Ухвала суду про накладення арешту на майно була проігнорована  приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д.
Судом не взято до уваги рішення Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 р. № 17-рп/2012, яким ухвалено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 61 СК України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Вказує, що складений приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. акт «Про проведені електронні торги» від 3 грудня 2018 року не відповідає вимогам пункту 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 року № 2831/5, оскільки в ньому відсутня ціна, за яку було продано майно. 
Зазначає, що при застосуванні відповідних норм права судом залишені поза увагою правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №462/518/18 від 01.04.2020 року, в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 910/856/17, в постанові Великої Палата Верховного Суду в справі № 372/504/17.
Суд прийшов до помилкового висновку, що є недоведеним те, що нерухоме майно - автозаправочна станція « ІНФОРМАЦІЯ_1 », право власності на яку зареєстровано за С(Ф)Г «Прометей», є спільним майном подружжя позивача ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу
На виконання статті 360 ЦПК України учасниками справи відзив на апеляційну скаргу не подано. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом першої інстанції встановлено, що 28 червня 1975 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », про що зроблено актовий запис № 47, що підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу. Докази щодо розірвання шлюбу чи визнання його недійсним суду не надані.
Згідно даних безкоштовного запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, 26.03.1996 року було зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Прометей», організаційно-правова форма – селянське (фермерське) господарство; засновник – ОСОБА_1 ; розмір внеску до статутного фонду – 0,00; кінцевий бенефіціарний власник – ОСОБА_1 ; керівник – ОСОБА_1 .
Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13 грудня 2004 року, автозаправочна станція « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 », форма власності нерухомого майна – приватна, частка 1/1. Підстава – рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради від 26.05.2004 року б/н.
У Великоновосілківському районному бюро технічної інвентаризації право власності на дане майно зареєстровано за С(Ф)Г «Прометей» 13 грудня 2004 року. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 05 листопада 2018 року, юридична особа СФГ «Прометей» вказано власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 356 кв. м; 19 липня 2018 року державним реєстратором (приватним виконавцем) Чернецьким Ю.Д. на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер 56787666, виданої 17.07.2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Чернецьким Ю.Д. внесено запис щодо обтяження вказаного нерухомого майна у виді арешту; особа, майно/права якої обтяжуються – С(Ф)Г «Прометей».
Згідно даних Інформації про виконавче провадження № 56787666 щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 15.11.2016 року № 905/2458/16, виконавчий документ надійшов до виконавця Чернецького Ю.Д. 16.07.2018 року; категорія виконавчого документа – стягнення коштів, боржник – С(Ф)Г «Прометей», стягувач – Приватне підприємство «Рондо»; сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом – 668113,95 грн; 17.07.2018 р. у зв`язку з невиконанням судового рішення було звернено стягнення на майно боржника, сума звернення стягнення – 736125 грн 35 коп.; прийнято постанову про арешт майна боржника, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, дата виконавчої дії – 20.07.2018 року. Також приватним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника, розшук майна боржника, дата виконавчої дії – 21.08.2018 року. Під час виконання вказаного рішення приватним виконавцем було виявлено нерухоме майно боржника – 22.08.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , автозаправочна станція «Янісоль», була проведена певна підготовка до реалізації вказаного майна та 26.09.2018 року вказане майно передано на реалізацію. Реалізатор майна - ДП «СЕТАМ». 03.12.2018 року знято арешт з майна, підстава – повне фактичне виконання рішення суду.
Згідно даних протоколу проведених електронних торгів № 371561, які відбулися 23.11.2018 року щодо майна – будівлі та споруди автозаправочна станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , вказане майно продане за 1100000,00 грн. учаснику 5.
Як вбачається з акту про проведені торги від 03.12.2018 року, відповідно до протоколу про проведені торги від 23.11.2018 року № 371561 ДП «СЕТАМ», 23.11.2018 року проведено електронні торги з реалізації майна – будівель та споруд автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 28.11.2018 року, а саме автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , 30.11.2016 року було зареєстровано право власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 13.12.2004 року Великоновосілківською селищною радою;  19.07.2018 року приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. прийнято постанову про арешт майна боржника; вказано, що земельна ділянка площею 0,5704 га за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, власником її є територіальна громада в особі Великоновосілківської селищної ради, орендарем вказаної земельної ділянки є селянське (фермерське) господарство «Прометей», відомості про реєстрацію обтяжень вказаної земельної ділянки відсутні. 14.11.2018 року державним реєстратором Пирог С.М. Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі постанови про відкриття серія та номер 57672680, виданої 13.11.2018 року накладено арешт на нерухоме майно С(Ф)Г «Прометей», автозаправочну станцію «Янісоль», загальною площею 356 м. кв, по АДРЕСА_1 .
Позивачем надані документи щодо оцінки вказаного майна, проте, оскільки підставою вказаного позову є посилання позивача на ту обставину, що вказане майно є власністю подружжя, правового значення під час вирішення вказаної справи дані документи не мають, у розглянутій судами справі № 220/2751/18 таким обставинам вже надана належна правова оцінка.
Судом встановлено, що право власності на нерухоме майно – автозаправочну станцію « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташовану за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 356 кв м належало Селянському (фермерському) господарству «Прометей» з 13.12.2004 року, форма власності нерухомого майна – приватна, частка власності 1/1. Підстава – рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради від 26.05.2004 року б/н. Земельна ділянка, на якій розташовані вказані будівлі належить до комунальної форми власності. 03.12.2018 року були проведені електронні торги з реалізації даного майна. Переможцем яких став ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. З  пояснень представника третьої особи ОСОБА_8 , наданих в судовому засіданні, ОСОБА_2 сплачені у встановлений строк грошові кошти за реалізоване йому нерухоме майно. 

2.    Мотивувальна частина
Позиція Донецького апеляційного суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У судове засідання суду апеляційної інстанції сторони та треті особи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с., 25 – 26, 28 – 30, 32, 33). Представник третьої особи ОСОБА_2 – ОСОБА_8 , звернулась із заявою про розгляд справи у відсутності її та ОСОБА_2 (т. 2 а.с.34).
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши та відхиливши заявлене позивачем клопотання про витребування доказів, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, з  наступних підстав.
Мотиви, з яких виходить Донецький апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позовних вимог є визнання електронних торгів недійсними.
             Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29 червня 2019 року № 2831/05, зареєстрованого  в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 3101/29431 (далі – Порядок № 2831/5), та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.
Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.
             Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).
Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,    п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.
Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».
Згідно зі статтею 1 Закону України  №1404-VIII «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (який набрав чинності з 05 жовтня 2016 року)  далі – Закон України №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 48 Закону України №1404-VIII  передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.
Закон України №1404-VIII  визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком № 2831/5.
Згідно з Порядком № 2831/5 електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку № 2831/5 виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.
У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.
Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби (приватним виконавцем). Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця (приватного виконавця) щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.
Виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі  № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
             Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку № 2831/5 після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.
             В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку № 2831/5).
             Отже, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
             З огляду на наведене вище, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.
            Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
              Таким чином, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.
             Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду  від 05 червня 2018 року № 910/856/17, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 911/845/17 та від 14 березня 2018 року у справі № 910/1454/17. У наведених постановах касаційний суд висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем.
             Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
             Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
             Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
             Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
             За результатами розгляду справи суд ухвалює рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача).
             Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
              Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
             Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.
             Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.
             Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
              У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
              Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача, або до не всіх осіб, які повинні бути залучені до справи в якості відповідачів, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
              Звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, переможцем яких став ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину – продавця приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Ю.Д. та організатора  електронних торгів - ДП «СЕТАМ». Переможець конкурсу ОСОБА_2 був залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору судом (т. 1 а.с.76, 77).
             Оскільки, заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути розглянуті судом і вирішені у спорі позивача з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та яка в такій ситуації має бути залучена співвідповідачем, оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.
              Проте ОСОБА_2 до участі в справі як співвідповідач не залучений, клопотань про його залучення співвідповідачем за цим позовом позивач ОСОБА_1 не заявляв, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про визнання електронних торгів  з реалізації майна С(Ф)Г «Прометей» - будівлі і споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », результати яких оформлено протоколом № 371561 від 23 листопада 2018 року та актом від 03 грудня 2018 року «Про проведені електронні торги», складеного, виготовленого, підписаного приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д., колегія суддів  зазначає наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначив, що він є єдиним засновником з 26 березня 1996 року та єдиним бенефіціарним власником  майна Селянского (фермерського) господарства «Прометей».
Зазначені обставини підтверджуються  даними  Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України,, відповідно до яких 26 березня 1996 року було зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Прометей», організаційно-правова форма – селянське (фермерське) господарство; засновник – ОСОБА_1 ; розмір внеску до статутного фонду – 0,00; кінцевий бенефіціарний власник – ОСОБА_1 ; керівник – ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 8, 9).
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 грудня 2004 року, автозаправочна станція « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за  С(Ф)Г «Прометей», форма власності нерухомого майна – приватна, частка 1/1 на підставі рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради від 26 травня 2004 року б/н (т.1 а.с. 145 – 147).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого 05 листопада 2018 року, юридична особа СФГ «Прометей» вказано власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 356 кв. м; 19 липня 2018 року державним реєстратором (приватним виконавцем) Чернецьким Ю.Д. на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер 56787666, виданої 17 липня 2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Чернецьким Ю.Д. внесено запис щодо обтяження вказаного нерухомого майна у виді арешту; особа, майно/права якої обтяжуються – С(Ф)Г «Прометей» (т.1 а.с. 10 -13).

             Згідно даних Інформації про виконавче провадження № 56787666 щодо примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 15 листопада 2016 року № 905/2458/16, виконавчий документ надійшов до приватного виконавця Чернецького Ю.Д. 16 липня 2018 року; категорія виконавчого документа – стягнення коштів, боржник – С(Ф)Г «Прометей», стягувач – Приватне підприємство «Рондо»; сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом – 668113,95 грн; 16 липня 2018 року приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. відкрито виконавче провадження та 17 липня 2018 р. у зв`язку з невиконанням судового рішення було звернено стягнення на майно боржника, сума звернення стягнення – 736125 грн 35 коп.; 20 липня 2018 року прийнято постанову про арешт майна боржника, стягнення з боржника витрат виконавчого провадження  1200 грн; 23 липня 2018 року постановлено звернути стягнення на кошти на рахунках боржника, накладено арешт на його рахунки в банках; постановою від 21 серпня 2018 року оголошено про розшук майна боржника; 22 серпня 2018 року за участю працівників поліції проведено опис майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , автозаправочна станція « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОНМ  1101248014212 . Під час виконання вказаного рішення приватним виконавцем було виявлено нерухоме майно боржника – 22.08.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 , 14 вересня  2018 року винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 26 вересня 2018 року отримано експертну оцінку вказаного майна та  передано його на реалізацію; 27 листопада 2018 року та 30 листопада 2018 року винесені постанови про стягнення основної винагороди  та витрат виконавчого провадження, які на час винесення останньої постанови складають 1400 грн; 03 грудня 2018 року знято арешт з коштів та з майна, підстава – повне фактичне виконання рішення суду та винесено постанову про припинення розшуку майна боржника (т. 1 а.с.14 – 19, 137 - 141).
              Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, виконаного 19 вересня 2018 року, ринкова вартість будівлі та споруди - автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ,  на дату оцінки (14 вересня 2018 року), складає  1 036 080 грн (т.1 а.с.106 -135). 
               13 листопада 2018 року начальником  відділу Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Донецькій області  Пирогом С. М.  відкрито виконавче провадження з виконання ухвали № 220/2470/18, виданої 09 листопада 2018 року Великоновосілківським районним судом  про накладення арешту на майно належне ОСОБА_1 , зокрема, майно С(Ф)Г «Промітей (ЄДРПОУ 24310751) автозаправна станція «Янісоль», загальною площею  356 м.кв. по АДРЕСА_1 . Боржник – ОСОБА_1 , стягувач – ОСОБА_3 .  Копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження (т.1 а.с.90).     
            23 листопада 2018 року було проведено електронні торги з реалізації майна С(Ф)Г «Прометей» код ЄДРПОУ 24310751 – будівлі і споруди автозаправочної станції «Янісоль» загальною площею 356,00 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1101248014212). Відповідно до протоколу № 371561 від 23 листопада 2018 року лот № 371561, ЄДРВП № 56787666, стартова ціна 1 036 080 грн;  ціна продажу 1 100 000 грн; особлива ставка учасника № 5 -  1 100 000 грн; переможець торгів -  учасник № 5;  розмір додаткової винагороди Організатору торгів – 3 196,00 грн; сума, яку  необхідно перерахувати на рахунок продавця - 1 045 000 грн; зазначені суми мають бути сплачені переможцем до 07 грудня 2018 року (т.1 а.с.20 – 21). 
              Як вбачається з акту про проведені торги від 03 грудня 2018 року, відповідно до протоколу про проведені торги від 23 листопада 2018 року № 371561 ДП «СЕТАМ», 23 листопада 2018 року проведено електронні торги з реалізації майна – будівель та споруд автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 356,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем торгів визнано ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 (т.1 а.с.83, 84, 186).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 28 листопада 2018 року, а саме автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 356 кв. м, адреса: АДРЕСА_1 , 30 листопада 2016 року було зареєстровано право власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 13 грудня 2004 року Великоновосілківською селищною радою;  19 липня 2018 року приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. прийнято постанову про арешт майна боржника; вказано, що земельна ділянка площею 0,5704 га за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, власником її є територіальна громада в особі Великоновосілківської селищної ради, орендарем вказаної земельної ділянки є селянське (фермерське) господарство «Прометей», відомості про реєстрацію обтяжень вказаної земельної ділянки відсутні. 14 листопада 2018 року державним виконавцем Пирог С.М., Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі постанови про відкриття серія та номер 57672680, виданого 13 листопада 2018 року накладено арешт на нерухоме майно С(Ф)Г «Прометей», автозаправочну станцію «Янісоль», загальною площею 356 м кв., по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 99 – 103).

            Згідно частини 1 статті 5 Закону України №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
             Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
            Частиною 3 статті 18 Закону України №1404-VIII, передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
             Відповідно до статті 20 Закону України №1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.
                В порядку статті 28 Закону України №1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
             Підстави для зупинення вчинення виконавчих дій наведені в статті 34 Закону України №1404-VIII, серед яких зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону, надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.
               Звернення стягнення на майно боржника, відповідно до статті 48 Закону України №1404-VIII полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
            Арешт майна (коштів) боржника, в порядку статті 56 Закону України №1404-VIII, застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
            В силу частини 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
             Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
            Визначення вартості майна боржника, у відповідності до частини 1 статті 57 Закону України №1404-VIII здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.
           У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна (пункт 3 статті  57 Закону України №1404-VIII).
           За змістом частини 2 пункту 3 статті 57  Закону України №1404-VIII, для проведення оцінки нерухомого майна, виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
           Частиною 6 статті 57 Закону України №1404-VIII встановлено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.
             Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України №1404-VIII, реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

             Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.
             Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.
             Пунктом 3 Порядку № 2831/5 встановлено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

            Відповідач ДП «СЕТАМ» відповідно до  Порядку № 2831/5, є організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.
             Відповідно до пункту 3 Розділу III № 2831/5 організатор вносить до системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).
             Після внесення лота до системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна.
             Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у систему.
             Згідно з п. 4 розділу І Порядку№ 2831/5 взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності.
              Відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщені на веб-сайті електронних торгів; електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

            Аналіз змісту вищезазначеного Порядку дає підстави для висновку про те, що на організатора торгів не покладається обов`язок письмово повідомляти боржника у виконавчому провадженні про призначення торгів і подальший перебіг торгів, а також пересвідчуватися в отриманні таких повідомлень боржником.
             Відповідно до вимог пункту 2 розділу ІІ Порядку№ 2831/5 організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
              Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку№ 2831/5 перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки.
              Пунктом чотири розділу III Порядку № 2831/5 визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.
              Згідно з п. 1 розділу VIII Порядку № 2831/5 після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.
               Відповідно до п. 1 розділу X Порядку № 2831/5 на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.
               Згідно з п. 4 розділу X Порядку № 2831/5 після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.
              Верховний Суд України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16 висловив правову позицію, відповідно до якої  підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів.
               Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

            Підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом, відповідно до пункту  2 розділу ХІ Порядку№ 2831/5  є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження»; відкладення проведення виконавчих дій; зупинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності.
            У разі надходження постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій або постанови про відкладення проведення виконавчих дій Організатор зобов`язаний негайно зупинити електронні торги (торги за фіксованою ціною) та поновити їх при одержанні постанови виконавця про продовження примусового виконання рішення чи закінчення строку відкладення виконавчих дій. У постанові виконавця в обов`язковому порядку зазначається номер лота, електронні торги щодо реалізації якого підлягають зупиненню або відновленню.
             З огляду на наведене вище, слід дійти висновку, що накладення арешту на майно, претензії третіх осіб щодо їхнього права на майно, без прийняття відповідного судового рішення у встановленому законом порядку не можуть бути підставою для зупинення торгів, чи зняття лоту з торгів.
               Посилання позивача на продаж майна без його вилучення у встановленому законом порядку у С(Ф)Г «Прометей», у нього та дружини - ОСОБА_3 , не відповідають приписам закону та фактичним обставинам справи, а також спростовуються інформацією про виконавче провадження. Із заявою про зупинення виконавчого провадження або зупинення проведення електронних торгів позивач  або інші особи, які вважають порушення їх прав у зв`язку з реалізацією спірного майна до приватного виконавця або організатора проведення електронних торгів, не звертались.

               С(Ф)Г «Прометей» є боржником у виконавчому провадженню з виконання  наказу Господарського суду Донецької області  від 15 листопада 2016 року № 2831/5  про стягнення с С(Ф)Г «Прометей» на користь  ПП «РОНДО» основного боргу в сумі 658 240,34 грн та 9873,61 грн судового збору. Обов`язок узгоджувати вартість майна з боржником у приватного виконавця відсутній. Своїм правом на оскарження оцінки майна  боржник  не скористався.

              У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
             Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє  право повністю або частково.
             У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі №3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

             Отже, розглядаючи справу, суд  встановив  відсутність  підстав стверджувати, що при проведенні електронних торгів 23 листопада 2018 року  мали місце такі порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, які вплинули на результати торгів; доказів на підтвердження існування таких обставин позивач не надав; доводи про порушення в процесі проведення електронних торгів, на які позивач посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, підтвердження в ході судового розгляду не знайшли.

            Необґрунтованими є і доводи позивача щодо недотримання приватним виконавцем підпункту 9 пункту  5  розділу ІІІ Порядку №2831/5, оскільки відсутня інформація про встановлені обмеження за ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року  про арешт будівлі та споруди автозаправочної станції  « ІНФОРМАЦІЯ_1 » постановленої при розгляді справи № 220/2470/18. 
             Як передбачено підпунктом 9 пункту 5 розділу ІІІ Порядку №2831/5,  якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір площі; план приміщень (за наявності); місце розташування; призначення об`єкта; встановлені обмеження; відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (за наявності); інформація про орендарів та інших користувачів приміщення, якщо вона відома виконавцю.
            Отже, вказаним підпунктом передбачено зазначення в Інформаційному повідомленні про електронні торги існуючі обмеження при реалізації нежитлового приміщення, а не застосовані судом при розгляді інших справ обтяження. 
При складанні приватним виконавцем  Чернецьким Ю.Д. акту про проведені  електронні торги від 03 грудня 2018 року, зазначено, що  відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 23 листопада 2018 року № 371561 ДП «СЕТАМ», в якому до того ж значено за яку ціну переможцем під № 5 було придбано майно, 23 листопада 2018 року проведено електронні торги, переможцем яких визнано ОСОБА_2 . Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення  права власності на майно, у випадках передбачених законодавством.

Отже, відсутність в акті про проведені електроні торги  відомостей про ціну, за яку було продано майно, не може бути підставою для визнання торгів недійсними.

Безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу є також посилання в апеляційній скарзі на придбання будівлі  та споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на роз`яснення Конституційного Суду України, викладені у рішенні  від 19 вересня 2012 року у справі № 17-рп/2012, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
       Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина 1 статті 61 СК України).
Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).
Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.
У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя.

             Згідно частини 1, 2 стаття 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» від 22 червня 1993 року № 3312-XII, в реакції на час створення С(Ф)Г «Прометей», Селянське (фермерське)    господарство є формою підприємництва громадян України,  які  виявили  бажання  виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.
              Членами  селянського  (фермерського)  господарства  можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли  16-річного віку,  та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не  можуть  бути особи, в тому числі родичі,  які  працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою.

Статтею 3 Закону України «Про фермерське господарство», який набрав чинності з 19 червня 2003 року, визначено, що членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства,  визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). При створенні фермерського господарства одним із членів сім`ї інші члени сім`ї, а також родичі можуть стати членами цього фермерського господарства після внесення змін до його Статуту. 

Як зазначено вище, ОСОБА_1 є єдиним засновником СФГ «Прометей», інших членів немає. 

Конституційний Суд України у рішенні від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012, на яке посилається заявник в апеляційній скарзі, щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 61 СК України, дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Зокрема, Конституційний Суд України зазначив, що приватне підприємство (або його частина), засноване одним із подружжя,- це окремий об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, до якого входять усі види майна, у тому числі вклад до статутного капіталу та майно, виділене з їх спільної сумісної власності. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що статутний капітал та майно приватного підприємства, сформовані за рахунок спільної сумісної власності подружжя, є об`єктом їх спільної сумісної власності. 

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як на час проведення електронних торгів, так і на час розгляду справи судом першої інстанції та перегляду справи апеляційним судом даної справи відсутнє судове рішення щодо визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину будівлі та споруди автозаправочної станції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в порядку поділу майна подружжя та не вирішено питання, чи остання має право на ? частку вказаного майна чи має право вимоги (майнове право) щодо виплати сум у разі поділу майна між подружжям, з огляду на те, що спірне майно використовується ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності. Не вирішено питання  чи не буде суперечити зазначеним нормам матеріального права  визнання за кожним із подружжя права власності по 1/2 частці на майно, яке належить приватному підприємцю та використовується для підприємницької діяльності, та чи не  порушує права підприємця й унеможливлює здійснення ним своєї підприємницької діяльності.
Більш того, безпідставними є доводи позивача, що відчуження належної йому частки в спільному майні подружжя, без його згоди є порушення його прав, як співвласника. 
Автозаправочна станція « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на праві власності зареєстрована за С(Ф)Г «Прометей» та використовується позивачем для підприємницької діяльності. Саме С(Ф)Г «Прометей» є боржником у виконавчому провадженні № 56787666 з виконання Наказу Господарського  суду Донецької області  від 15 листопада 2016 року про стягнення на користь ПП «РОНДО» основного боргу 658 240,34 грн та  витрат по сплаті судового збору 9873,61 грн.  
З огляду на наведене, позивачем не доведено, в чому полягає порушення його прав, як співвласника майна, на що він посилається в апеляційній скарзі.

Колегія суддів також приймає до уваги, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 08 січня 2020 року у цивільній справі № 220/2751/18 у задоволенні позову С(Ф)Г «Прометей» до ОСОБА_2 , приватного виконавця Чернецького Ю.Д., ДП «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів відмовлено. 

Колегією суддів відхиляються і доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у справі №462/518/18 від 01 квітня 2020 року, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17, в постанові Великої Палата Верховного Суду в справі № 372/504/17, оскільки у постановах від 01 квітня 2020 року у справі №462/518/18, від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 встановлені інші обставини, обставини, ніж у даній справі, а правовий висновок, викладений в постанові  Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17, підтверджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності залучення в якості співвідповідача покупця ОСОБА_2 .

Отже, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.
Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Сукупність цих обставин позивачем під час розгляду справи не доведено, зокрема не надано належних і допустимих доказів, що зазначені ним порушення вплинули на результат електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року – без змін. 
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат. 

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 22 лютого 2021 року.

Судді:      Т.Б.Ткаченко

      О.О.Лісовий

      С.А.Попова