Справа № 308/8001/19

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15.02.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., у відсутності учасників судового розгляду, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/133/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 07. 2019. 
       Цією постановою:  
        ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешканка АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 183-1 КУпАП та не неї накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. 
       Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 07. 2019 ОСОБА_1 визнана винною у тому, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження АСВП № 47296162 з примусового виконання виконавчого листа № 308/13726/13, виданого 15. 04. 2015 Апеляційним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 385 грн. щомісячно, починаючи з 08. 08. 2013 і до досягнення дитиною повноліття. 21. 04. 2015 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа. Відповідно до розрахунку державного виконавця від 18. 06. 2019 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 18. 06. 2019 становить у розмірі 34 058,73 грн., яка сукупно перевищує суму платежів (аліментів) за шість місяців із дня пред`явлення виконавчого документа до виконання. За це ОСОБА_1 піддана адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що про розгляд справи їй відомо не було, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки складений за її відсутності, чим порушено її права. Зазначає, що являється непрацездатною, неходячою і прикутою до ліжка про що, свідчить медична документація, а тому не має змоги сплачувати аліменти і це виключає її умисел на ухилення по їх сплаті. До того ж через стан здоров`я вона не може відбувати суспільно корисні роботи. Вказує на порушення судом вимог ст. ст. 33, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП. За таких обставин просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення.

-2-

Будучи неодноразово належними  чином повідомленою про день, час та місце розгляду    апеляційної скарги,  ОСОБА_1   на розгляд справи  щодо неї не з`явилася. Остання рухом справи не цікавилась, судову кореспонденцію отримувала, до суду в черговий раз не з`явилася, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП. 
Постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 24. 09. 2019, ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 07. 2019.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст.  245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримані.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, суддя місцевого суду, не звернувши уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений без дотримання вимог ст. 256 КУпАП, виходив з того, що ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів, стягнутих на користь органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому на утримання, згідно виконавчого листа № 308/13726/13-ц, виданого 15. 04. 2015 Апеляційним судом Закарпатської області, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання і станом на 18. 06. 2019 складала 34 058,73 грн.
Однак висновок суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 за встановлених судом обставин, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, є помилковим, з огляду на наступне.
Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, запроваджена Законом України № 2234-VІІІ від 07. 12. 2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів", який набрав чинності 06. 02. 2018.
Відповідно до частин 1 та 2 статті  8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за 

-3-

адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.
Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.
Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.
Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).
З огляду на те, що стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. При цьому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.
Між тим, із матеріалів справи вбачається, що заборгованість внаслідок несплати аліментів у ОСОБА_1 виникла ще до дати введення положень статті 183-1 КУпАП в дію, з 2015 року і саме починаючи з цього періоду державним виконавцем проведено нарахування заборгованості по аліментах, а суддею місцевого суду її загальний розмір станом на 18. 06. 2019 визнано таким, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тобто без урахування вищевказаних вимог закону.
Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості по аліментах від 18. 06. 2019 № 19-12/19, виданої особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, - старшим державним виконавцем Ужгородского МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Мигович М.М., включаючи суму боргу, який виникла станом на березень місяць 2018 року, а також з березня 2018 - по червень 2019 року, має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 34 058,73 грн. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280  КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, не врахував положень закону про те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

-4-

При цьому апеляційний суд не вправі вирахувати заборгованість, яку має сплатити ОСОБА_1 на утримання дітей з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2 2234-VIII від 07. 12. 2017, а саме з 06. 02. 2018, оскільки це входить до компетенції особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення.
Крім того, в порушення вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, із протоколу про адміністративне правопорушення №89 від 18. 06. 2019, складеного державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області Миговичем М.М. не вбачається, в який період утворилась заборгованість по несплаті аліментів та за якою частиною статті 183-1 КУпАП, яка складається з трьох частин, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.
На вказані порушення суд першої інстанції увагу не звернув, та самостійно встановивши обставини, не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення № 89 від 18. 06. 2019, прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Таким чином, висновок суду не ґрунтується на зібраних матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яка до того ж розглянута з грубим порушенням вимог ст.268 КУпАП, а сама постанова щодо наявності в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, є не вмотивованою.
Апеляційний суд приходить до висновку, що наведені обставини події, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, дають підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження вказаними доказами у справі.
Таким чином постанова судді підлягає до скасування, а провадження по справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.
За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-    

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 07. 2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо неї закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя