ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 січня 2021 року           справа №200/6199/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі  № 200/6199/20-а (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області    про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області    (далі – ГУПФУ в Донецькій області, відповідач), в якому просив:  
- визнати протиправними дії  щодо зменшення основного розміру пенсії з 83% до 70% від суми грошового забезпечення та зобов`язати перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат;
- визнати протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 83% до 70% від суми грошового забезпечення та зобов`язати а перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, починаючи з 27.06.2019 року з врахуванням проведених раніше виплат;
-визнати протиправними дії відповідача щодо виплати в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язати  виплачувати 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про  пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року  з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року позов задоволений частково:
- визнано протиправними дії ГУПФУ Донецької області щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 83 % грошового забезпечення до 70 %   грошового забезпечення;
- зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.01.2018 року у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 27.06.2019 року у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнано протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу у 2018 році лише 50 %, у 2019 році лише 75 % суми підвищення пенсії; 
- зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області виплатити 100% суми підвищення пенсії позивачу, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, постановою КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 року та постановою КМУ №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 року, з урахуванням проведених раніше виплат;
- в задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с. 52-56).
Відповідач   не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову. Апелянт зазначив, що судове рішення, яким скасовані пункти 1,2 постанови КМУ № 103 прийнято 05.03.2019 року, тому до зазначеної дати є чинними та підлягають застосуванню органами виконавчої влади. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду від 06.08.2019 року у зразковій справі № 160/3586/19. Крім того, постановою КМУ від 14.08.2019 року № 804 встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Також, у справі №160/3586/19 Верховний Суд дійшов висновку, що зміна правового регулювання спірних правовідносин або визначення Кабінетом Міністрів України нових умов та порядку перерахунку пенсії або розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, є обставинами, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.
Крім того, судом першої інстанції не враховано, що пп. 1п. 1 постанови КМУ від 24.12.2019 року № 1088 встановлено, що з 1 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.
Таким чином, з 01.01.2020 року розмір виплат пенсії позивачу склав 100% від суми підвищення.
Крім того, рішення суду є незрозумілим, оскільки неможливо період виконання рішення, бо в ньому визначені дві дати, з яких необхідно провести перерахунок та виплату пенсії позивачу (а.с. 59-61). 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення суду, виходячи з наступного.
Позивач  є пенсіонером за вислугу років, пенсія якому призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 23.05.2003 року, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с. 24).
17.03.2018 року Донецьким обласним військовим комісаріатом видано довідку № ФС92748/11/146 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному відповідно до постанови Кабінету Міністрів України  від 21.02.2018 року № 103. У довідці зазначено: посадовий оклад - 3260,00 грн., оклад за військовим званням (підполковник) – 1020,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 2140,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу в 2003 році призначено пенсію за вислугу років в розмірі 83% грошового забезпечення (а.с. 24, 30).
Згідно протоколу з пенсійної справи позивача вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103, виходячи з розміру 70 % грошового забезпечення позивача (а.с. 31).
Листом від 20.05.2020 року № 0500-0304-8/9442 відповідач повідомив, що при здійсненні перерахунку граничний відсоток обрахунку грошового забезпечення було обмежено 70 % відповідних сум грошового забезпечення на підставі Закону України від 27.03.2014 року № 1166-VII  «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» (а.с. 12). 
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача  щодо зменшення основного розміру пенсії з 83% до 70% від суми грошового забезпечення та зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20.02.2008 року.
Згідно пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Згідно пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
За приписами ч. 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі – Закон № 2262) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно п. «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262 (в редакції чинній на дату призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
За змістом ч. 2 ст. 13 Закону № 2262 (в редакції чинній на дату призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
Таким чином, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Згідно п. 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668), який набрав чинності з 01.10.2011 року та п. 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  внесені зміни та цифри «90» замінено цифрами «80», а цифри «80» замінено цифрами «70» відповідно.
Таким чином зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії за законом № 2262 відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Згідно ст. 22 Конституції України  права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).
Суд зазначає, що зміни, внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII, до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка не зазначала змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови КМУ № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.
Таким чином, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо зміни позивачу розміру грошового забезпечення з 83 % до 70 %.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дій ГУПФУ Донецької області щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 83 % грошового забезпечення до 70 %   грошового забезпечення та зобов`язання ГУПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 01.01.2018 року у розмірі 83 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, що є належним способом захисту порушених прав позивача.
Водночас, є хибними висновки суду першої інстанції про задоволення вимог про  визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії з 83% до 70% від суми грошового забезпечення та зобов`язати а перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, починаючи з 27.06.2019 року з врахуванням проведених раніше виплат.
Зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки судом вже визначено початкову дату перерахунку пенсії позивача, а саме, з 01.01.2018 року, яка є раніше у часі, ніж 27.06.2019 року.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо виплати в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання  виплачувати 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про  пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року  з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акту протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
   Так, зокрема, пункт 2 зазначеної постанови Уряду було викладено у такій редакції:
«Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.»
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2018 року - без змін.
Щодо посилання апелянта на постанову КМУ від  14 серпня 2019 року № 804.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 року у справі № 640/19133/19 визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» - неправомірними; визнано постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» - протиправною та нечинною повністю; зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.
Згідно пп. 1п. 1 постанови КМУ від 24.12.2019 року № 1088 встановлено, що з 1 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.
У справі № 160/3586/19 Верховний Суд дійшов висновку, що зміна правового регулювання спірних правовідносин або визначення Кабінетом Міністрів України нових умов та порядку перерахунку пенсії або розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, є обставинами, які можуть впливати на інше застосування норм матеріального права, ніж у зразковій справі.
В даному випадку, постановою КМУ № 1088 визначені нові умови та порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, а саме, перерахунок пенсій здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання  виплачувати 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону № 2262  з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині вказаних вище позовних вимог, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідній частині з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову про зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, починаючи з 27.06.2019 року з врахуванням проведених раніше виплат, визнання протиправними дії відповідача щодо виплати в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання  виплачувати 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про  пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року  з 01.01.2018 року.
В частині позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено судом, судове рішення не оскаржено.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  - задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі  № 200/6199/20-а -  скасувати в частині позовних вимог про зобов`язання перерахувати та виплачувати пенсію в розмірі 83% від суми грошового забезпечення, починаючи з 27.06.2019 року з врахуванням проведених раніше виплат, визнання протиправними дій відповідача щодо виплати в 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання  виплачувати 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про  пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Повний текст постанови складений 13 січня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     Г.М. Міронова