П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2748/20	
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                  - Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якій просив:
визнати протиправною бездіяльність Одеського прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 22.03.2016 по 01.03.2018;
зобов`язати Одеський прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 22.03.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008;
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2014 по 22.03.2016;
зобов`язати Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.03.2016, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008;
визнати протиправними дії Одеського прикордонного загону Південного регіонального управлінні Державної прикордонної служби України щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно;
стягнути з Одеського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 12.03.2018 по 05.09.2018 в сумі 98  862,98 грн без урахування обов`язкових податків та зборів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходив військову службу, в тому числі: у Південному регіональному управлінні (ВЧ НОМЕР_2 ) з 23.04.2013 по 22.03.2016, у Одеському прикордонному загоні (ВЧ НОМЕР_3 ) з 22.03.2016 по 12.03.2018. Грошове забезпечення військовослужбовцям в органах Держприкордонслужби виплачується за місцем служби. За період з 01.01.2014 по 01.03.2018 відповідачами протиправно не нараховано та не виплачено індексацію грошового забезпечення, чим порушено право позивача на забезпечення достатнього життєвого рівня в умовах зростання цін. Індексація грошового забезпечення  є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці та є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу є січень 2008 року, оскільки саме тобі відбулося підвищення його посадового окладу. Крім того, Одеським прикордонним загоном допущено протиправні дії шляхом несвоєчасної виплати позивачу компенсації за неотримане речове майно ( ОСОБА_1 звільнено 12.03.2018, компенсацію виплачено 05.09.2018), що є підставою для стягнення з Одеського прикордонного загону середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок.
ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЧ НОМЕР_3 ) заперечував проти позову, зазначаючи, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, які у спірному періоді були відсутні у відповідача. Щодо вимог про стягнення середнього заробітку, то позивачем пропущено строк звернення до суду, а тому позовна заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.
Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України також заперечувало проти позову, зазначаючи, що не є належним відповідачем, оскільки позивач в період служби у нього перебував на матеріальному забезпеченні в Одеському загоні морської охорони (ВЧ НОМЕР_4 ). Крім того, розрахунок з матеріального забезпечення мав здійснити Одеський прикордонний загін, оскільки саме із списків його особового складу виключено позивача під час звільнення з військової служби. З наданих довідок вбачається, що у 2014-2015 роках позивачу нараховувалася індексація грошового забезпечення. 
Позивач надав відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_3 ), в якій зазначав, що ним не спростовано твердження та аргументи по суті позовних вимог.
ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЧ НОМЕР_3 ) 22.06.2020 надав до суду першої інстанції додаткові пояснення, згідно яких позивачу 28.05.2020 нарахована та виплачена виплата, в тому числі, індексація грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 12.03.2020 в сумі 5550,56 грн (з урахуванням військового збору), що підтверджується розрахунковою відомістю №36 від 27.05.2020, довідкою №76 від 22.06.2020, платіжним дорученням №796 від 28.05.2020 (т.1, а.с. 185-201). Також відповідач 12.10.2020 надав пояснення головного бухгалтера – начальника фінансово-економічного відділу НОМЕР_5 , що базовим місяцем при обрахунку індексації грошового забезпечення позивачу визначено червень 2015 року, оскільки в травні 2015 року   ОСОБА_1 переведено на посаду з вищим посадовим окладом (т.2, а.с. 22).
Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України 20.10.2020 також надало до суду додаткові пояснення щодо неможливості застосування січня 2008 року як базового та вказало, що для періоду з 01.06.2015 по 22.03.2016 базовим місяцем є червень 2015 року. Щодо періоду з 01.01.2014 по 01.07.2015, то позивачу нарахування та виплата індексації здійснювалася постійно, коли індекс споживчих цін перевищував 101%. За період з 01.07.2015 по лютий 2018 року виплату індексації здійснено Одеським прикордонним загоном (т.2, а.с. 36-37).  
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеського прикордонного заводу Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України в частині позовних вимог про визнання противоправними дії Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно та стягнення з Одеського прикордонного загону на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 12.03.2018 по 05.09.2018 в сумі 98 862,98 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів – залишено без розгляду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Одеського прикордонного загону щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 22.03.2016 по 01.03.2018. Зобов`язано Одеський прикордонний загін нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнкопп НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 22.03.2016 по 01.03.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2014 по 22.03.2016. Зобов`язано Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнкопп НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.03.2016, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЧ НОМЕР_3 ) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що здійснив виплату індексації грошового забезпечення позивачу, підтвердженням чого слугує витяг з розрахунково-платіжної відомості від 27.05.2020. За обставинами справи базовим місяцем індексації є червень 2015 року, що є наслідком підвищення посадового окладу позивача. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його посадовий оклад змінився в січні 2008 року. Крім того, нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення в частині:
-          визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2014 по 22.03.2016. 
-          зобов`язання Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнкопп НОМЕР_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.03.2016, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року
Зокрема, апелянт зазначає, що судом залишено поза увагою, що позивача звільнено наказом начальника Одеського прикордонного загону, а тому саме він, як орган має розраховуватися з усіма належними позивачу видами матеріального та грошового забезпечення. Базовим місяцем не може бути січень 2008 року. За період з 01.01.2014 по 31.06.2015 виплату індексації грошового забезпечення позивачу здійснено в повному обсязі.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 09.03.2010 по 12.03.2018 проходив військову службу, зокрема:
у Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України з 23.04.2013 по 22.03.2016;
в Одеському прикордонному загоні Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України з 22.03.2016 по 12.03.2018 (т.1, а.с. 26).
Відповідно з витягу із наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 12.03.2018 №82-ОС, прапорщика ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника Одеського прикордонного загону (І категорії) Південного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України від 16.02.2018 №57-РС в запас ЗСУ, з 12.03.2018 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення. Направлено на військовий облік до Київського районного військового комісаріату м. Одеси (т.1, а.с. 29).
17.03.2020 за вих.№12/Г-30 ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЧ НОМЕР_3 ) надав відповідь на звернення позивача від 13.02.2020 щодо розрахунку та сплати індексації грошового забезпечення за період з 22.03.2016 по 12.03.2018 та проінформував останнього, що розрахунок індексації за вказаний період та її виплата будуть здійснені у найкоротший термін (т.1, а.с. 41).
Відповідно до довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 по 22.03.2016, виданих військовою частиною НОМЕР_4 (Одеський загін морської охорони) останньому індексація грошового забезпечення виплачувалася:
у 2014 році з жовтня по грудень в загальній сумі 1084,05 грн;
у 2015 році з січня по червень  в загальній сумі 2647,05 грн;
у 2016 році не виплачувалася (т.1, а.с. 67-69).
Відповідно до довідки №76 від 22.06.2020, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЧ НОМЕР_3 ) в травні 2020 року ОСОБА_1 здійснено виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 12.03.2020 в сумі 5635,09 грн (т.1, а.с. 187-199, 201).
Відповідно до пояснень головного бухгалтера начальника фінансово-економічного відділу ВЧ НОМЕР_3 стосовно нарахованої та виплаченої суми індексації ОСОБА_1 , останнього в травні 2015 року переведено на іншу посаду з вищим посадовим окладом, а тому червень 2015 року став базовим для обчислення індексації (т.2, а.с. 22).
Не погоджуючись, із бездіяльністю Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 22.03.2016 по 01.03.2018 з урахуванням базового місяця січня 2008 року; бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2014 по 22.03.2016 з урахуванням базового місяця січня 2008 року, позивач звернувся до суду із вищенаведеними вимогами
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Підставою для встановлення «базового» місяця індексації є підвищення посадових окладів особи, а тому вірними є доводи позивача щодо встановлення базовим січня 2008 року для оскаржуваного періоду. 
Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Встановивши обставини справи та оцінивши доводи сторін, судова колегія вбачає, що позивачу в жовтні-грудні 2014 року, січні-червні 2015 року та з липня 2015 року по березень 2018 року здійснено виплату індексації грошового забезпечення, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками (т.1, а.с. 68-69, 189).
При цьому, основоположним доводом позивача у відзиві на апеляційну скаргу є необхідність застосування при обрахунку індексації його грошового забезпечення базового місяця січня 2008 року:
Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України при обрахунку індексації за період з 01.01.2014 по 22.03.2016;
Одеському прикордонному загоні Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України при обрахунку індексації за період з 22.03.2016 по 01.03.2018.
Крім того, позивач вказує на неможливість застосування Одеським прикордонним загоном червня 2015 року як базового при здійсненому йому обрахунку розміру індексації за період з липня 2015 по березень 2018 року.
За таких умов, для вірного вирішення оскаржуваних правовідносин слід встановити можливість застосування січня 2008 року як базового місяця при обрахунку індексації позивачу для загального періоду з січня 2014 року по березень 2018 року, вірність визначення Одеським прикордонним загоном червня 2015 року як базового місяця для обрахунку індексації позивачу за період з липня 2015 по березень 2018 року.
Крім того, слід встановити що в себе включає виплачена ОСОБА_1 в жовтні 2014 року сума індексації грошового забезпечення 762,49 грн, а саме за який період здійснено її виплату.
Вірними є висновки суду першої інстанції, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а також, що відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проте зазначає, що апелянтами такі висновки не заперечуються, а тому детального правового обґрунтування на стадії апеляційного перегляду не потребують. 
Відповідно до  ст. 1 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03 липня 1991 року № 1282-XII    (далі - Закон України № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Слід звернути увагу, що протягом періоду з січня 2014 по березень 2018 правове регулювання спірних правовідносин змінювалося, зокрема, в частині визначення порогу та базового місяця індексації.
Так, стаття 4 Закону України № 1282-XII (до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №   911-VIII, який набрав   чинності з 1 січня 2016 року) визначала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Ця ж стаття зі змінами внесеними Законом України №   911-VIII на сьогодні передбачає поріг індексації 103 відсотка.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений  постановою Кабміну України від 17.07.2003 №1078       (далі - Порядок № 1078).
Питання визначення індексу споживчих цін (фактично базового місяця) врегульовано п.5 Порядку № 1078.
При цьому, відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 29 січня 2014 р. № 36 ) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 (зі змінами згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, яка застосовується з 1 грудня 2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Правове регулювання п. 5 Порядку № 1078 у вищенаведених редакціях свідчить, що до 30.11.2015 встановлення базового місяця індексації прив`язувалося до факту зростання, зокрема, грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів, а з 01.12.2015 — до факту підвищення тарифних ставок (окладів).
Судова колегія звертає увагу, що на момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 07.11.2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до п. 13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою позивач пов`язує прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації за періоди з 01.01.2014 по 22.03.2016, з 22.03.2016 по 01.03.2018.
Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 р. № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01 березня 2018 року.
Як уже зазначалося, аналіз п. 5 Порядку № 1078 в редакції постанов Кабміну України №36 та №1013 свідчить, що прив`язка встановлення індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків (фактично базового місяця) до підвищення тарифних ставок (окладів) почала застосовуватися з 01.12.2015, а тому помилковими є доводи позивача та висновки суду першої інстанції щодо можливості застосування базового місяця індексації січня 2008 року до періоду з 01.01.2014 до 30.11.2015, оскільки в даний період за діючими нормами  законодавства встановлення базового місяця індексації прив`язувалося до факту зростання, зокрема, грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.
Проаналізувавши постанову Кабміну України №1294 в період її дії з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року, тобто періоду який охоплює період оскаржуваних правовідносин, вбачається незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.
При цьому, матеріали справи підтверджують, що індивідуально у позивача в червні 2015 року збільшився розмір посадового окладу з 740,00 грн до 760,00 грн.
Судова колегія вважає помилковими доводи ОСОБА_1 щодо неможливості обчислення індексу споживчих цін (встановлення базового місяця) індивідуально для кожного працівника з посиланням, що це слід робити з моменту останнього встановлення тарифної ставки, тобто з 01.01.2008.
Відповідно до абз. 3-5 ст. 4 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” (в оскаржуваний період змін не зазнавала) обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Слід звернути увагу, що застосування підходу, коли базовим місяцем встановлюється січень 2008 року створює ситуацію, за якої обрахунок та виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється з врахуванням суми індексів інфляції, які вже було враховано при обрахунку та виплаті індексації грошового забезпечення до 30.11.2015, що не є належним та обґрунтованим, оскільки механізм підвищення грошових доходів населення у такому випадку вже застосовано.
За таких умов,  з врахуванням п.5 Порядку № 1078 (в редакції постанови №1013) об`єктивно вірними та справедливими є дії Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо індивідуального встановлення останнього місяця підвищення посадового окладу ОСОБА_1 , а саме червня 2015 року та застосування його як базового для обрахунку індексації грошового забезпечення останньому для періоду з 01.07.2015 по 01.03.2018.
При цьому, нарахована сума індексації за період з 01.07.2015 по 12.03.2018 в сумі 5635,09 з урахуванням базового місяця червня 2015 та суми індексів споживчих цін відповідає положенням Закону України № 1282-XII та Порядку   № 1078, що свідчить про відповідність дій відповідача чинним нормам законодавства України.
Крім того, судова колегія враховує, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі 240/11882/19.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2021 витребувано від  військової частини НОМЕР_4 (Одеський загін морської охорони) як органу, що здійснював виплату грошового забезпечення позивачу з 01.01.2014 по 22.03.2016, роз`яснення розрахунку суми індексації грошового забезпечення виплаченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які він отримав у жовтні 2014 року, а саме за який період здійснено виплату індексації в розмірі 762,49 грн. Крім того, витребувано роз`яснення щодо порядку визначення базового місяця індексації грошового забезпечення при нарахування останньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у 2014 році.
17 лютого 2021 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_4 (Одеський загін морської охорони) надійшли витребувані докази, згідно яких базовим місяцем для обрахунку суми індексації позивачу виплаченої у 2014 році, визначено вересень 2013 року, оскільки тоді відбулося підвищення його грошового забезпечення за рахунок зміни військового звання, що відповідає положенням п. 5 Порядку № 1078 (в редакції чинній на період 2014 року).
Також ВЧ НОМЕР_4 роз`яснено розрахунок суми індексації 762,49 грн, яку позивачу виплачено у жовтні 2014 року та вказано, що дана сума включає виплати з лютого по жовтень 2014 року.
Судова колегія звертає увагу, що з урахуванням встановлення вересня 2013 року як базового, порогу індексації 101% та офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України про індекс споживчих цін (індекс інфляції): у вересні 2013 року 100%, у жовтні 2013 року 100,4%, у листопаді 2013 року 100,2%, у грудні 2013 року 100,5%, вбачається, що виплата індексації позивачу у січні 2014 року не повинна була здійснюватися.
Відповідно до абз. 1,3 п. 1-1 Порядку № 1078 (змін в оскаржуваний період не зазнавала) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Вищевказане свідчить, що поріг індексації 101% перевищено у грудні 2013 року, інформацію про це опубліковано у січні 2014, а тому вірною є виплата індексації саме з лютого 2014 року.
Підсумовуючи вищенаведене, вбачається, що за період з 01.01.2014 по 01.03.2018 позивачу в належному розмірі здійснено виплату індексації грошового забезпечення, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
За таких умов, судова колегія не надає оцінки доводам Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України про те, що воно не є належним відповідачем у справі, а також факту виплати індексації грошового забезпечення саме Одеським прикордонним загоном за період, коли позивач не належав до його особового складу (з 01.07.2015 по 22.03.2016), оскільки право останнього на виплату індексації належним чином забезпечено.
Відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням зазначеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 308,  311, 315, 317,  321, 322, 325,  328, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року скасувати. 
Прийняти постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В. Кравченко