Постанова
Іменем України                                       
10 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 463/2181/17
провадження № 61-17700св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
представник позивача - ОСОБА_2 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» на постанову Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів:               Левика Я. А., Савуляка Р. В., Шандри М. М., від 29 жовтня 2020 року.
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2017 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 
до товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях» 
(далі - ТОВ «Гетьманський шлях»), в якому, з урахуванням уточнень, просила зобов`язати відповідача демонтувати витяжні вентиляційні системи, які проходять і прикріплені під балконом загального користування 
на другому поверсі в дворі будинку 
АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказувала, що під балконом загального користування поруч із її квартирою встановлено витяжну вентиляційну систему ресторану, який знаходиться на першому поверсі вказаного вище будинку. Зазначала, що вона з 2012 року неодноразово зверталась до відповідача з приводу підвищеного рівня шуму від роботи вентиляційної системи. Перевищення рівня шуму було встановлено уповноваженими органами, у зв`язку із чим виносились відповідні приписи. Також було виявлено перевищення гранично допустимої концентрації речовин в повітрі. Окрім цього зазначала, що власники квартир у будинку не надавали згоду на встановлення витяжної вентиляційної системи. Відповідач у позасудовому порядку усунути порушення її прав не бажає, а тому вона була змушена звернутись до суду із позовом.
Із урахуванням викладеного,  ОСОБА_1  просила позов задовольнити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року 
у складі судді Гирич С. В. у задоволенні позову ОСОБА_1                    до ТОВ «Гетьманський шлях» про зобов`язання до вчинення дій, демонтаж вентиляційних систем відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що витяжні вентиляційні системи, які проходять і прикріплені під балконом загального користування на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 , функціонують із порушенням чинних норм. Відповідач надав на підтвердження законності здійснення господарської діяльності кафе-баром по АДРЕСА_1 всі дозвільні та правовстановлюючі документи. При цьому доводи позивача про те, що вентиляційна система не вводилася в експлуатацію належним чином, визнані необґрунтованими, оскільки така реконструкція в цілому здійснена на підставі проєкту, за наданим дозволом і прийнята у експлуатацію в цілому, разом із вентиляційною системою. Також суд першої інстанції послався на відсутність чинних на час ухвалення судового рішення норм, які б дозволяли виміряти рівень шуму в житлових приміщеннях.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2019 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. 
Зобов`язано ТОВ «Гетьманський шлях» демонтувати витяжні вентиляційні системи, які проходять і прикріплені під балконом загального користування на другому поверсі в дворі будинку 
АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що незаконне, фактично самовільне встановлення відповідачем вентиляційних систем на фасаді другого поверху будинку під балконом загального користування в дворі будинку без будь-якого дозволу уповноваженого органу; з порушенням чинних норм закону, а також будівельних норм і правил; із загрозою руйнування будь-якого характеру або порушення експлуатаційної придатності, пов`язаних із можливим завданням шкоди для життя чи здоров`я людини; із зміною конструкції стін будинку, співвласником якої є всі власники квартир будинку, в тому числі і позивач, - свідчать про порушення прав та інтересів позивача, як власниці квартири будинку та співвласниці усіх допоміжних приміщень, конструктивних елементів усього будинку, з боку відповідача та необхідність відновлення таких прав та інтересів у спосіб, визначений позивачем у позовній заяві. У житлових приміщеннях, які належить позивачу, виявлено перевищення допустимого рівня шуму та перевищення гранично допустимих концентрацій оксиду вуглецю, що може бути наслідком діяльності закладу громадського харчування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу
27 листопада 2020 року до Верховного Суду ТОВ «Гетьманський шлях» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначив неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1721цс16 від 21 травня 2020 року у справі                     № 726/824/15-ц, від 06 березня 2019 року у справі № 814/2645/15,                   від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц, постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц,                 від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
У касаційній скарзі заявник стверджує, що апеляційна скарга не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України, у порушення положень статті 355 ЦПК України була подана через суд першої інстанції. Однак апеляційним судом проігноровано положення процесуального закону і було відкрито апеляційне провадження, скасовано рішення суду першої інстанції, про яке не йшлося у прохальній частині апеляційної скарги.
ТОВ «Гетьманський шлях» вважає, що при вирішенні спору апеляційний суд на підставі неналежних та недопустимих доказів (фотозображень та копій листів, не завірених належним чином, без дослідження оригіналів документів) встановив не тільки відхилення від проєкту, а ще й істотність такого відхилення, а також порушення ДБН та їх істотність. Окрім того, право на звернення до суду із позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю, у разі неусунення вимог припису про усунення порушень. Знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайнім заходом і можливе лише тоді, коли виконано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень. Жодним органом контролю за результатами розгляду численних скарг позивача не було виявлено жодних порушень при здійсненні реконструкції приміщень, належних товариству, зокрема при встановленні вентиляційної системи, жодні заходи реагування не вживалися, жодна особа до відповідальності не притягувалася. 
Заявник наголошує на тому, що у справі не проводилася експертиза, яка б доводила відхилення від проєкту та порушення будівельних норм, а висновки апеляційного суду ґрунтуються виключно на припущеннях. 
ТОВ «Гетьманський шлях» вказує, що проводить свою діяльність на першому поверсі, а позивач разом із іншими співвласниками багатоквартирного будинку проживають на другому поверсі. Поруч із квартирою (на другому поверсі) немає жодних вентиляційних систем. Жодних вентиляційних систем на фасаді будинку відповідачем не встановлювалося, декор фасаду порушено не було. Наявні вентиляційні канали розміщені на торцевій стіні будинку, що не заборонено законом.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2021 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Гетьманський шлях» про зобов`язання до вчинення дій, демонтаж вентиляційних систем призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
У поданому відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_1  - ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач не ввів в експлуатацію вентиляційну систему, у нього відсутній паспорт вентиляційної системи, який є документом, що надає законне право на введення конкретної одиниці вентиляційного устаткування в експлуатацію і підтверджує виконання повного циклу робіт у відповідності з чинною нормативно-технічною документацією. Оцінивши належним чином наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
ТОВ «Гетьманський шлях» у поданих письмових поясненнях на відзив позивача посилається на те, що прийняттю в експлуатацію підлягають об`єкти будівництва. Жодним нормативно-правовим актом не передбачено зазначення в декларації про готовність об`єкта до експлуатації переліку технічного обладнання, встановленого на об`єкті будівництва. Безпідставним вважає твердження позивача про істотне відхилення від проєкту без дослідження судом самого проєкту та встановлення експертним шляхом факту відхилення від нього та істотності такого відхилення. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Згідно копії свідоцтва про право власності від 28 грудня 2012 року №  НОМЕР_1 нежитлові приміщення кафе-бару та магазину, які знаходяться по АДРЕСА_1 , належить ТОВ «Гетьманський шлях» на праві приватної власності.
Згідно розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17 липня 2006 року № 1113 та розпорядження від 12 серпня 2008 року № 792 ТОВ «Гетьманський шлях» надано дозвіл на реконструкцію приміщень кафе-бару та магазину по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності останньому.
Підпунктом 3.2 розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17 липня 2006 року № 1113 зобов`язано                ТОВ «Гетьманський шлях» впродовж шести місяців з дня прийняття розпорядження розробити спеціалізованою ліцензованою проєктною організацією робочу документацію на реконструкцію приміщень, погодити її з органами санітарного і пожежного нагляду та разом з паспортом опорядження фасаду будинку подати на розгляд в Управління архітектури і містобудування. Проєкт реклами погодити з головним художником міста.
Личаківським РВ ГУ МНС України у Львівській області 11 липня 2007 року складено експертний висновок № 4/909 за результатами проведеної експертизи правильності і повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів у проєктно-кошторисній документації на реконструкцію магазину та кафе-бару по АДРЕСА_1 . Порушень вимог пожежної безпеки не виявлено.
Головним державним санітарним лікарем Личаківського району м. Львова 30 липня 2007 року складено висновок № 70/20,014 по робочому проєкту «Реконструкція приміщень магазину та кафе-бару на АДРЕСА_1». Зазначеним висновком встановлено, що робочим проєктом передбачено монтаж припливно-витяжної та автономної вентиляції з механічним та природнім спонуканням. Витяжні системи із залу та виробничих приміщень запроєктовані роздільними з витяжкою всіх викидів за рахунок повітропроводів з листової оцинкованої сталі з використанням відцентрованих вентиляторів. Висновком погоджено вказаний вище робочий проєкт.
У пункті 9 вказаного висновку зазначено, що вентиляція проєктується припливно-витяжна і автономна з механічним та природнім спонуканням. Кількість повітря прораховано при крайностях повітрообміну та з врахуванням призначення приміщень. Приплив повітря в приміщення залу через віконні фрамуги. Витяжка з виробничих приміщень, мийної передбачено механічну. Кратність повітрообміну - згідно вимог СНіП 2.04.05.-91 витяжні системи з залу, з виробничих приміщень запроєктовані роздільними з витяжкою всіх викидів за рахунок повітропроводів з листової оцинкованої сталі, на висоту 2 м вище даху будинку з використанням відцентрованих вентиляторів. Над мийними ваннами та над тепловим обладнанням встановлено місцеві вентиляційні короби. В усіх побутових приміщеннях передбачено природню витяжку через канали січенням 140х140 в капітальних стінах. Розрахунок повітрообміні в основному проведений по крайностях і наведений в таблиці.
Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради листом від 22 травня 2008 року № 04/1819 погоджено робочий проєкт реконструкції приміщень магазину та кафе-бару по АДРЕСА_1 .
Управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 18 листопада 2008 року № 5-9823/2401 погоджено вказаний вище робочий проєкт.
Філією державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба державної будівельної експертизи» у Львівській області «Львівдержбудекспертиза» 20 січня 2009 року складено позитивний висновок державної експертизи № 24 об`єктів виробничого та цивільного призначення по робочому проекту «Реконструкція приміщень магазину та кафе-бару на АДРЕСА_1 ».
Інспекцією держаного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області (далі - ДАБК у Львівській області) 21 вересня 2009 року видано         ТОВ «Гетьманський шлях» дозвіл № 1/852-09 на реконструкцію нежитлових приміщень кафе-бару та магазину на АДРЕСА_1 .
У ході проведення реконструкції ТзОВ «Сантехнік» на замовлення                     ТОВ «Гетьманський шлях» на підставі робочого проєкту «Реконструкція приміщень магазину та кафе-бару на АДРЕСА_1 » змонтовано вентиляційну систему на вказаному об`єкті, проведено її аеродинамічні випробування та інструментальні заміри продуктивності, за результатами чого встановлено, що вентиляційна система працює задовільно, в межах своєї аеродинамічної характеристики. Вказане підтверджується паспортами вентиляційних установок, виданими                        23 листопада 2012 року і ТОВ «Сантехнік» та протоколами технічних випробувань.
Інспекцією ДАБК у Львівській області 04 грудня 2012 року зареєстровано ТОВ «Гетьманський шлях» декларацію № ЛВІ4212237757 про готовність об`єкта до експлуатації.
Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 28 грудня 2012 року видано наказ № 3128-НЖ-Л про оформлення права власності ТОВ «Гетьманський шлях» на вказані нежитлові приміщення та видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 .
Згідно листів Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області від 05 квітня 2017 року                   № 58-8/29 та Личаківського районного відділу м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області № 3/361 від 15 травня 2017 року, ні ГУ ДСНС України у Львівській області, ні Личаківським РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області дозвільних документів на встановлення вентиляційних систем ТОВ «Гетьманський шлях» по АДРЕСА_1 не видавалось.
Згідно листа головного державного санітарного лікаря Личаківського району м. Львова № 282 від 26 березня 2013 року працівниками Личаківського відділу ЛМУ ГУ ДСЕС у Львівській області спільно з Львівським міським відділом ДУ «ЛОЛЦ ДСЕС України» проведено заміри шуму у житловому приміщенні квартири позивача, виміряні рівні перевищують допустимі. Керівникові закладу громадського харчування  ТОВ «Гетьманський шлях» скеровано припис № 277 від 26 березня           2013 року про усунення недоліків.
Вимоги припису ТОВ «Гетьманський шлях» виконано, вентиляційну систему приведено у відповідність до вимог СНіП, що підтверджено протоколом проведення і дослідження шумового навантаження та інфразвуку № 42            від 26 квітня 2013 року, складеного Львівським міським відділом ДУ «ЛОЛЦ ДСЕС України» за участі позивача ОСОБА_1 .
Згідно листа Головного управління держсанепідемслужби у Львівській області № 1881 від 29 грудня 2015 року після проведення інструментальних досліджень шумового навантаження у квартирі позивача за даними протоколу від 28 грудня 2015 року № 1 зареєстровано перевищення допустимих рівнів шуму згідно вимог СН № 3077-84.
У відповідності до протоколу № 117 від 03 жовтня 2016 року проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку, складеного Львівським місцевим відділом ДУ «ЛОНЦ ДСЕС України», в житловому приміщенні будинку по АДРЕСА_1, Т.1 за 2 м від вікна, Т.2 посередині та Т.3 за 1 м від протилежної сторони рівні шуму в октавних полосах частот 125-2000Гц на 1-2 дБ та еквівалентні рівні шуму на 1-2 дБА перевищують допустимі значення (шум від роботи вентиляційних систем закладу ресторанного господарства «Картель» ТОВ «Гетьманський шлях» по                АДРЕСА_1 , згідно вимог СН 3077-84 «Санітарні норми допустимого шуму в приміщеннях житлових та громадських будівель та на території жилої забудови»).
Згідно акта перевірки дотримання санітарного законодавства Львівського міського управління Головного управління України держсанепідслужби у Львівській області від 20 січня 2016 року, складеного за результатами позапланової перевірки дотримання вимог санітарного законодавства на об`єкті ТОВ «Гетьманський шлях» по АДРЕСА_1                             у м. Львові, встановлено, що в ТОВ «Гетьманський шлях» наявний технічний звіт на аеродинамічні випробування і паспортизацію вентиляційних систем закладу громадського харчування, виданий ліцензованою організацією у 2012 році. Даних про порушення не зазначено.
У відповідності до протоколу проведення дослідження шумового навантаження та інфразвуку від 03 жовтня 2016 року  № 117, складеного Управлінням Держпродспоживслужби у м. Львові, рекомендації перевірки було взято до уваги ТОВ «Гетьманський шлях» та при повторному дослідженні шумового навантаження та інфразвуку, проведеному                        ДУ «ЛОЛЦ ДСЕС України» 31 жовтня 2016 року за участі ОСОБА_1 , встановлено, що рівень шуму від роботи вентиляційної системи не перевищує допустимих значень, що підтверджено протоколом № 123               від 01 листопада 2016 року.
Однак, згідно протоколу ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України» № 23 від 08 червня 2018 року вентиляційних систем ресторанного господарства «Картель» ТзОВ «Гетьманський шлях», рівні шуму в октавних смугах частот 63-8000Гц на 2-8 дБ та еквівалентний рівень шуму в житловому приміщенні (квартира АДРЕСА_1               на 2-3 дБА перевищують допустимі згідно вимог ГОСТ 12.1.036-81 «Шум. Допустимі рівні в жилих та громадських приміщеннях».
Також, у відповідності до листа Головного управління держпродспоживслужби у Львівській області від 19 червня 2018 року                   № 7-1-13/5578 за результатами проведених 07 червня 2018 року                           ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України» досліджень шумового навантаження (у денний період часу) в житловому приміщенні квартири позивача вентиляційних систем ресторанного господарства «Картель» ТОВ «Гетьманський шлях» рівні шуму в октавних смугах частот 63-8000 Гц на 2-8 дБ, та еквівалентний рівень шуму на 2-3 дБА перевищують допустимі значення згідно вимог ГОСТ 12.1.036-81 «Шум. Допустимі рівні в жилих та громадських приміщеннях».
У відповідності до листа Львівського міського відділу ДУ «Львівський обласний лабораторний центр МОЗ України» № 1522/17-3 від 04 квітня              2019 року на даний час втратили чинність нормативні акти, які регламентували методи вимірювання та оцінки шуму в приміщеннях житлових та громадських будівель і на селітебній території: ГОСТ 23337-78 «Шум. Методы измерения шума на селитебной територии и в помещениях жилых и общественных зданий»; ГОСТ 12.1.036-81 «Шум. Допутимые урони в жилых и общественных зданиях» та СН № 3077-84 «Санитарные нормы допустимого шума в помещениях жилых и общественных зданий и на территории жилой застройки». Нові затверджені документи на заміну відміненим відсутні. Відсутність нормативних документів унеможливлює проведення вимірів шуму в житлових приміщеннях та оцінку отриманих результатів при розгляді звернень.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою,        третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Згідно частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Частиною другою статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають компетентні органи державної влади, місцевого самоврядування, а у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проєкт; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. 
За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення об`єкту в попередній стан або відшкодування витрат.
При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудований об`єкт відповідає умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок, обмеження прав інших осіб тощо.
Знесення самочинного об`єкта нерухомості є крайнім заходом впливу і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.
У необхідних випадках для з`ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу.
Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проєкту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред`явила позов про знесення самочинного будівництва.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що відповідачем було незаконно, самовільно встановлено вентиляційні системи на фасаді будинку, під балконом загального користування без дозволу уповноваженого органу, з порушенням чинних норм закону, а також будівельних норм і правил, із загрозою руйнування будь-якого характеру або порушення експлуатаційної придатності, пов`язаних із можливим завданням шкоди для життя чи здоров`я людини, із відповідною зміною конструкції стін будинку, співвласником якої є всі власники квартир будинку в тому числі і позивач.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дійшовши висновку про наявність порушень при обладнанні зовнішньої вентиляційної системи, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою той факт, що такі роботи були проведені ТОВ «Сантехнік» на замовлення             ТОВ «Гетьманський шлях» на підставі робочого проєкту «Реконструкція приміщень магазину та кафе-бару на АДРЕСА_1 », який був погоджений відповідними компетентними органами.
За результатами проведеної реконструкції приміщень магазину та кафе-бару на АДРЕСА_1 Інспекцією ДАБК у Львівській області 04 грудня 2012 року зареєстровано ТОВ «Гетьманський шлях» декларацію № ЛВІ4212237757 про готовність об`єкта до експлуатації. Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 28 грудня 2012 року видано наказ № 3128-НЖ-Л про оформлення права власності ТОВ «Гетьманський шлях» на вказані нежитлові приміщення та видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 .
Висновок суду апеляційної інстанції про незаконне, самовільне, з порушенням будівельних норм і правил встановлення відповідачем вентиляційної системи на фасаді будинку зроблений за відсутності достовірних й достатніх технічних даних про це, без оцінки доказів у їх сукупності. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що перевищення гранично допустимих концентрацій оксиду вуглецю, що мало місце у квартирі  ОСОБА_1 , є наслідком господарської діяльності                  ТОВ «Гетьманський шлях»також слід визнати передчасним.
Крім цього, апеляційний суд, обґрунтовуючи свої висновки, послався на положення постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року           № 406, не врахувавши, що вентиляційну систему змонтовано у 2012 році. 
Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилалася на те, що її  права та інтереси порушені підвищеним рівнем шуму від роботи вентиляційної системи, а не її конструктивними порушеннями. 
Дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції не врахував, що демонтаж системи вентиляції закладу громадського харчування слід вважати крайнім заходом впливу на відповідача з метою усунення порушень прав позивача, не розглянув при цьому можливості застосування інших альтернативних заходів з метою усунення недоліків вентиляційної системи, що спричиняють надмірний шум, які призведуть до усунення порушень прав позивача.
Вирішуючи спір, апеляційний суд з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін спору, а також інших співвласників житлового будинку, належним чином не дослідив питання, чи перевищує рівень шуму у житловому приміщенні позивача внаслідок роботи вентиляційної системи, належної відповідачу, допустимий рівень, передбачений Державними санітарними нормами, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 22 лютого 2019 року № 463, які були чинними на час ухвалення рішення судом першої інстанції, а також які заходи є необхідними для приведення діяльності ТОВ «Гетьманський шлях» у відповідність з державними санітарними нормами.
Суд апеляційної інстанції не надав оцінки можливості усунення відповідачем шуму від роботи вентиляційної системи без її фактичного демонтажу, наслідкам такого демонтажу для господарської діяльності відповідача. Також суд апеляційної інстанції не встановив причинно-наслідковий зв`язок між експлуатацією відповідачем вентиляційної системи і перевищенням гранично допустимої концентрації оксиду вуглецю у квартирі позивача.
Враховуючи вищезазначене, висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на неповно встановлених обставинах справи, оцінка доводів учасників справи та доказів не може вважатись належною, а висновки апеляційного суду обґрунтованими.
Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Оскільки вказані недоліки, допущені апеляційним судом, не можуть бути усунуті при касаційному розгляді справи, який позбавлений можливості надавати оцінку доказам, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
При новому розгляді справи суду необхідно надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо, із урахуванням висновків, викладених у цій постанови, зокрема визначити спосіб, в який порушені права позивача підлягають захисту (демонтаж системи вентиляції, її переобладнання, обладнання шумоізоляції, тощо).
Керуючись статями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьманський шлях»задовольнити частково.
Постанову Львівського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 рокускасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий              	Є. В. Синельников  	
Судді 	О. В. Білоконь   Н. Ю. Сакара  	
 	С. Ф. Хопта	
 	 	
 	В. В. Шипович