Ухвала
 
29 березня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 202/589/18
провадження № 61-12611св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
позивач - перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року у складі колегії суддів: Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю., Каратаєвої Л. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого володіння.
 
Позов обґрунтовано тим, що в ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою Дніпропетровської області встановлено факт безпідставного набуття фізичними особами права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Прокуратурою Дніпропетровської області встановлено, що вказана квартира належить до комунальної власності територіальної громади міста та органом приватизації житлового фонду у приватну власність не передавалась.
 
Також, прокуратурою було встановлено, що ОСОБА_2 20 липня 2017 року на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07 червня 2017 року, реєстраційний номер 61И-16 виданого Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради згідно з розпорядженням від 07 червня 2017 року № 4/61-16, зареєструвала за собою право власності на вказану квартиру.
 
Відповідно до архівних даних приватизаційних справ Департаменту, розпорядженням від 23 червня 2016 року № 4/61-16 квартиру АДРЕСА_2 передано у власність ОСОБА_3 Реєстраційний номер 61И-16 відповідає свідоцтву про право власності від 22 липня 2016 року на квартиру АДРЕСА_3 , виданого ОСОБА_4 .
 
Також, позивач зазначив, що Департаментом видавалися бланки свідоцтв про право власності серії НОМЕР_1 та НОМЕР_3, а бланк свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 не видавався.
 
Крім того, ОСОБА_2 приймала участь у приватизації квартири АДРЕСА_4 .
 
Перший заступник прокурора Дніпропетровської області зазначив, що на даний час відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , відповідач у справі, на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2017 року № 1324, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Фаст Л. Д.
 
Позивач вказав, що оскільки спірне нерухоме майно було відчужене на користь ОСОБА_1 поза волею власника майна, територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, остання має право на його витребування.
 
У зв`язку з викладеним, перший заступник прокурора Дніпропетровської області просив суд витребувати від відповідача на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2020 року позовні вимоги першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради задоволено. Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо судового збору.
 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира є власністю територіальної громади в особі Дніпровської міської ради і органом приватизації житлового фонду у приватну власність не передавалася. ОСОБА_2 не мала права відчужувати спірну квартиру на користь ОСОБА_1 , а отже спірна квартира вибула з власності територіальної громади поза її волею.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2020 року скасовано. В задоволенні позовних вимог першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради відмовлено.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що позовні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння є передчасними, оскільки ні позивач, ні інша особа до суду з позовом про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на вищевказане спірне житло, не звертались.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
Прокурор Дніпропетровської області у серпні 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Касаційна скарга також містить клопотання провести розгляд касаційної скарги за участю представника Офісу Генерального прокурора. 
 
Як підставу касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 08 липня 2020 року у справі № 754/9233/17, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 22 січня 2020 року у справі № 754/14094/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшли пояснення Дніпровської міської ради, в яких посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
 
Станом на момент постановлення цієї ухвали, відзивів на касаційну скаргу прокурора до Верховного Суду не надходило.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року (після усунення заявником недоліків) відкрито касаційне провадження у справі, витребувано з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська матеріали справи № 202/589/18 та встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційне провадження відкрито на підставі пункту 1 частини другої статті                      389 ЦПК України.
 
У жовтні 2020 року матеріали справи № 202/589/18 надійшли до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Таким чином, питання виклику учасників справи у судове засідання суд вирішує з урахуванням конкретних обставин справи та встановленої необхідності надання пояснень учасниками справи.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
 
При обговоренні доповіді судді-доповідача про проведені підготовчі дії та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність необхідності виклику у судове засідання представника Офісу Генерального прокурора для надання ним пояснень та про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні). 
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської області про розгляд касаційної скарги за участю представника Офісу Генерального прокурора.
 
Справу за позовом першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого володіння, за касаційною скаргою прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07 квітня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                  І. Ю. Гулейков

 
           О. В. Ступак

 
             Г. І. Усик