П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
24 лютого 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1535/20	
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойко А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекскредит", в якому просив визнати протиправними та скасувати винесені приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №61778286 постанови: про відкриття виконавчого провадження №61778286 від 09 квітня 2020 року; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №61778286 від 09 квітня 2020 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №61778286 від 09 квітня 2020 року; про арешт рахунків боржника №61778286 від 09 квітня 2020 року; про стягнення основної винагороди виконавця №61778286 від 09 квітня 2020 року. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просила його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову повністю.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується його паспортом серії НОМЕР_1 та довідкою Новопавлівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області №143 від 01 червня 2020 року. 
Приватний виконавець Дорошкевич В.Л. здійснює діяльність у виконавчому окрузі міста Київ, номер посвідчення 0365 з датою видачі 10 червня 2019 року.
08 квітня 2020 року ТОВ “Алекскредит” звернулось до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. із заявою про примусове виконання виконавчого напису №6130, виданого 04 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “Алекскредит” заборгованості в розмірі 16256,00 грн..
У заяві стягувач зазначив адресу місця реєстрації боржника: АДРЕСА_1 та адресу проживання: АДРЕСА_2 .
До заяви було додано виконавчий напис та договір від 31 серпня 2018 року №1462049 про надання кредиту в сумі 8000,00 грн. (тіло кредиту) строком до 30 вересня 2018 року, нібито укладений між ТОВ “Алекскредит” та ОСОБА_1 ..
09 квітня 2020 року приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№61778286 з примусового виконання виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. виконавчого напису від 04 квітня 2020 року №6130 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ “Алекскредит” заборгованості в розмірі 16256,00 грн. та стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1625,60 грн..
Також, 09 квітня 2020 року відповідачкою прийнято постанову ВП №61778286 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця і витрат виконавчого провадження, штрафів у загальному розмірі 18881,60 грн., що містяться на належних боржнику рахунках, відкритих в ПАТ “ОТП БАНК”, ПАТ “Державний ощадний банк України”, ПАТ “Райффайзен Банк Аваль”, ПАТ “УКРСИББАНК”, ПАТ “АЛЬФА-БАНК”, ПАТ Комерційний Банк “ПРИВАТБАНК”, ПАТ “УНІВЕРСАЛ БАНК”, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Крім того, 09 квітня 2020 року відповідачкою прийнято постанову ВП№61778286 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: винесення постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця - 70.75 грн.; плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження - 69 грн.; винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження - 70.75 грн., винесення постанови про відкриття виконавчого провадження - 89,50 грн., загальна сума мінімальних витрат - 300,00 грн..
09 квітня 2020 року відповідачкою прийнято постанову ВП№61778286 про стягнення з боржника основної винагороди, якою визначено стягнути з боржника основну суму винагороди у сумі 1625,60 грн..
Винесення вказаних постанов і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи виконавчий напис до виконання, відповідачка виходила з того, що адресою боржника є зазначена у виконавчому написі нотаріуса адреса проживання боржника: АДРЕСА_2 , не зважаючи на те, що у цьому ж документі вказане зареєстроване місце проживання боржника у с.Новопавлівка Великоолександрівського району Херсонської області. При цьому сам договір про надання кредиту від 31 серпня 2018 року №1462049, щодо якого вчинено виконавчий напис, містить виключно таку адресу реєстрації та місця проживання позичальника, як: АДРЕСА_1 . Адреса проживання позивача у м.Києві зазначена лише у виконавчому написі та заяві стягувача про примусове виконання рішення, жоден інший документ в матеріалах виконавчого провадження не вказує на можливе місце проживання позивача саме в місті Києві на момент подання заяви про примусове виконання виконавчого напису.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України з огляду на таке.
Положеннями ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”.
Згідно з п.3 ч.1 ст.3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих написів нотаріусів.
Згідно з п.3 ч.1 ст.4 Закону у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.
Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Згідно до вимог ч.2 ст.24 Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. 
Частиною 1 ст.25 Закону передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
З аналізу наведеного можна дійти висновку, що приватні виконавці здійснюють примусове виконання, зокрема, виконавчих написів нотаріусів за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Наведені висновки не заперечуються по суті відповідачем.
Колегія суддів зазначає, що приватний виконавець Дорошкевич В.Л. має право здійснювати виконавчі дії, зокрема, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, у територіальних межах м.Києва, оскільки виконавчим округом відповідачки є саме місто Київ.
Приймаючи виконавчий напис до виконання, відповідачка виходила з того, що адресою боржника є зазначена у виконавчому написі нотаріуса адреса проживання боржника: АДРЕСА_2 , при цьому, у виконавчому написі нотаріуса зазначено зареєстровану адресу місця проживання боржника у с.Новопавлівка Великоолександрівського району Херсонської області.
Також, договір про надання кредиту від 31 серпня 2018 року №1462049, з приводу якого і вчинено виконавчий напис, містить виключно адресу реєстрації та місця проживання позичальника - АДРЕСА_1 .
З аналізу наведеного вбачається відсутність правових підстав у відповідачки, виконавчий округ якої розповсюджується на м.Київ, приймати на виконання виконавчий напис нотаріуса щодо позивача, місце реєстрації та проживання якого є АДРЕСА_3 . Суд зазначає, що справа не містить належних та достатніх доказів проживання, перебування позивача або місцезнаходження його майна в м.Києві, а заява стягувача та сформований фактично лише на викладених в ній відомостях щодо місця проживання боржника виконавчий напис нотаріуса не можуть вважатися такими беззаперечними доказами, на підставі яких повинен визначатися виконавчий округ. 
Отже, приймаючи до уваги все вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Наведені висновки по справі також узгоджуються з висновками Верховного Суду, зробленими в постанові від 29 січня 2021 року справа №160/12739/19. 
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо спірних правовідносин.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни – залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.