ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 р. 	Справа № 520/12658/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/12658/2020
за позовом         ОСОБА_1  
до       Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                
про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просила:
- скасувати рішення № 1860 від 26.05.2020 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком № 1;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області винести рішення яким призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком па пільгових умовах за списком № 1 починаючи з 20.05.2020;
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 позов задоволено частково.
Скасовано рішення № 1860 від 26.05.2020 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №1.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1   та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у даному рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1   та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у даному рішенні, та ухвалити нове рішення у цій частині, яким зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області винести рішення яким призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком па пільгових умовах за списком № 1 починаючи з 20.05.2020.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач звернулась до ГУ ПФУ в Харківській, області з заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням від 26.05.2020 № 1860 вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу за списком №1 та недосягненням пенсійного віку, передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно змісту рішення Головне управління зазначило, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомості про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 29 років 1 місяць 27 днів, стаж за списком № 1 складає 11 місяців 27 днів.
Крім того, до стажу роботи за списком № 1 не зараховано періоди роботи в комунальному некомерційному підприємстві “Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова” Харківської міської ради з 05.08.1994 по 08.11.1997 та з 01.02.2001 по теперішній час, оскільки посада рентген-лаборант Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 не передбачена. У пільговій довідці посада рентген-лаборант має бути зазначена як “молодший спеціаліст з медичною освітою”.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи в частині позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 05.08.1994 по 08.01.1997, з 01.02.2001 по теперішній час  працює рентген-лаборантом, а отже, у вказаний період позивач працювала на посаді, яка віднесена до Списку № 1, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення № 1860 від 26.05.2020 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком № 1 підлягає скасуванню. Водночас, вийшовши за межі позовних вимог, з метою захисту прав і інтересів позивача, у зв`язку з помилковим обранням ним неналежного способу захисту порушеного права та зобов`язав суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. При цьому положеннями абз.16 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону встановлено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на один рік за кожний повний рік такої роботи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно абзаців 1-2 п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно записів, що містяться у трудовій книжці позивача,  остання починаючи з 05.08.1994 по 08.11.1997 та з 01.02.2001 по теперішній час працює на посаді рентген-лаборанта.
Встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що пільговий трудовий стаж позивача підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, яких достатньо для підтвердження наявності у позивача пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині неправильного трактування дискреційних повноважень пенсійного органу, колегія суддів зазначає, що відповідно до норм статті 58 Закону №1058, Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам. З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд не може зобов`язувати пенсійний орган призначити пенсію, оскільки таке повноваження є виключною компетенцією органів ПФУ.
У цій справі повноваження пенсійного органу є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про призначення пенсії. Підставою для відмови у призначенні пенсії позивача можуть бути визначені законом обставини.
Суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій.
Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною третьою статті 245 КАС України визначено, що у разі скасування (…) індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.
Однак, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача призначити пенсію, який оформлюється відповідним рішенням, може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність, у даному випадку, для захисту прав позивача зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наданої в рішенні суду.
Доводи наведені у апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.
За змістом ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.
Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційні скарги задоволенню не підлягають, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить. 
          Керуючись ст.ст. 229, 238, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 по справі № 520/12658/2020 - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Я.В. П`янова