ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/680/20  Номер провадження 22-ц/814/723/21	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді Бутенко С. Б.
Суддів Обідіної О. І., Кузнєцової О. Ю. 
за участю секретаря Кальник А. М.
розглянув в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2021 року у складі судді Предоляк О. С.
за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Федоренко Романа Вікторовича про призначення додаткової експертизи
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, 
в с т а н о в и в:
У лютому 2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_3 , в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у подвійному розмірі від загальної суми у 112 000 грн - 224 000 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.09.2020 за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Федоренко Р. В. призначена по справі судова технічна експертиза давності документів, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса.
Згідно висновку експерта № 17028 від 13.11.2020 встановити давність (конкретні дати або періоди) виконання наданих на дослідження чотирьох розписок, складених від імені « ОСОБА_3 » про отримання в борг грошових коштів, а саме: від 26.04.2018 на суму 20 000 грн, від 27.05.2018 на суму 30 000 грн, від 13.06.2018 на суму 30 000 грн та від 23.06.2018 на суму 20 000 грн, які виконані рукописним способом за допомогою пишучих вузлів кулькових ручок, стрижені яких заправлені гелевим чорнилом, не надалося можливим у зв`язку з відсутністю на сьогоднішній час науково-обґрунтованої та рекомендованої до використання в експертних установах Міністерства юстиції України методики по встановленню конкретної дати (періоду) нанесення штрихів за допомогою гелевого чорнила.
У грудні 2020 року представник позивача  ОСОБА_2  - адвокат Федоренко Р. В. подав до районного суду клопотання про призначення додаткової технічної експертизи давності документів та витребування для проведення експертизи оригіналів розписок, яку прохав доручити проведенням Товариству з обмежено відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр». 
Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач ОСОБА_3 визнає факт отримання від ОСОБА_2 грошових коштів, але заявляє, що отримав їх на умовах безпроцентної позики та стверджує про повернення позивачу коштів, на підтвердження чого надав боргові розписки, нібито повернуті йому ОСОБА_2 . Проте, позивач наполягає, що коштів відповідач йому не повертав, а вказані розписки відповідач міг скласти після відкриття провадження у справі. 
Зазначає, що висновок експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса № 17028 від 13.11.2020 є неповним, оскільки експертом не враховано методики згідно реєстру методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України, зокрема, 2010 року під № 2.0.02 зареєстровано методику дослідження реквізитів документів «Криміналістичне дослідження документів, виготовлених з використанням новітніх технологій» і 2006 року під № 2.1.15 «Криміналістичне дослідження документів, виконаних новими видами пишущих приладів», які передбачають можливість визначення дати (періоду) складання документу з використанням гелевого чорнила, виготовленого не пізніше ніж за останні два роки. ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» на адвокатський запит повідомило, що мають технічну можливість проведення експертизи по встановленню давності тексту документу, виконаного гелевим чорнилом. 
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2021 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково.
Призначено по справі додаткову судову технічну експертизу давності документів, на вирішення якої поставлено наступні питання:
1. Чи відповідають дати (періоди) виконання (написання, складання) за допомогою гелевого чорнила розписки ОСОБА_3 про отримання ним від ОСОБА_2 у борг грошових коштів на умовах безпроцентної позики від 26.04.2018 на суму 20 000 грн зі строком повернення 31.07.2018, від 27.05.2018 на суму 30 000 грн зі строком повернення 31.08.2018, від 13.06.2018 на суму 30 000 грн зі строком повернення 31.08.2018, від 23.06.2018 на 20 000 грн зі строком повернення 31.08.2018 зазначеним на них датам чи їх виконано (написано, складено) після 10.04.2020, або щонайменш, не раніше листопада 2019 року.
Проведення експертизи доручено Товариству з обмежено відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр», юридична адреса: 01601, м. Київ, пров. Рильський, 10, офіс 14. 
В іншій частині клопотання відмовлено.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Не погодившись з даною ухвалою, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що висновок суду про оскарження ухвали тільки в частині зупинення провадження у справі є неправомірним, оскільки пунктом 12 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи.
Вказує, що призначена судом першої інстанції додаткова судова технічна експертиза давності документів з визначеним переліком питань відноситься до технічної експертизи документів та є криміналістичною експертизою, проведення якої може здійснюватися виключно державними спеціалізованими установами, суд призначив експертизу ТОВ «Київський експертно-дослідний центр», що є підприємством з приватною формою власності та неналежним суб`єктом судової експертизи.
Згідно відповіді ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» на адвокатський запит адвоката Федоренка Р. В. єдиною особою у вказаному товаристві, кому може бути доручено проведення експертизи є ОСОБА_5 , проте з даних Реєстру атестованих судових експертів, розміщених на офіційному веб сайті МЮ України вбачається, що свідоцтва експерта ОСОБА_5 № 213 та № 204 є недійсними, а відтак він вважається неатестованим і не має права проводити судові експертизи.
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Федоренко Р. В. вказує, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та постановив законну та обґрунтовану ухвалу. 
Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (пункт 4 частини першої статті 379 ЦПК України).
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Відповідно до статей 76, 77, 78 ЦПК України судова експертиза є одним із засобів доказування та має відповідати вимогам щодо належності та допустимості доказів, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаною з дотриманням порядку, встановленого законом. 
Суд призначає експертизу у справі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правдивості. 
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (частини перша, друга статті 103 ЦПК України).
Підстави для призначення додаткової експертизи визначені частиною першою статті 113 ЦПК України, згідно якої, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). 
За змістом пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи суду необхідно зазначати, які висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Проведення додаткової експертизи може бути доручено тому самому або іншому експертові.
Отже, додаткова судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, та не були з`ясовані під час проведення первинної експертизи, і не можуть бути встановлені іншими засобами доказування.
Згідно частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Вимоги щодо суб`єктів судово-експертної діяльності визначаються Законом України «Про судову експертизу», Положенням про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 03.03.2015 № 301/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 березня 2015 р. за № 249/26694.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення додаткової судової технічної експертизи давності документів та зупиняючи у зв`язку з цим провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у висновку експерта Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса Зубової Н. О. зазначено про неможливість встановлення конкретної дати (періоду) складення тексту розписок із-за відсутності на сьогоднішній час науково-обґрунтованої та рекомендованої для використання в експертних установах Міністерства юстиції України методики по встановленню конкретної дати (періоду) нанесення штрихів за допомогою гелевого чорнила, у той час, як у ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» наявна така технічна можливість.
При цьому, доручаючи проведення судової експертизи Товариству з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр», суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. 
До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України (стаття 7 Закону).
Доручення судом технічної експертизи документів юридичній особі, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є господарським товариством приватної форми власності та не належить до суб`єктів судово-експертної діяльності, не ґрунтується на вимогах закону. 
Посилання суду першої інстанції на можливість залучення для проведення судових експертиз й інших фахівців (експертів) з відповідних галузей знань без зазначення конкретної особи, якій доручено проведення експертизи, та яка має необхідний фаховий та кваліфікаційний рівень, є безпідставним.
Оскільки при призначенні додаткової судової технічної експертизи давності документів судом не було дотримано вимог статей 103, 104 ЦПК України, Закону України «Про судову експертизу», оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2021 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя                                                        С. Б. Бутенко

Судді                                                                        О. І. Обідіна

                                                                       О. Ю. Кузнєцова