П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  725/556/21                                   Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Галичанський О.І.  
                                                                Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
16 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 04 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління  Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі території України, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2021 року Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі території України.
Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки відповідач не відмовлявся співпрацювати під час процедури ідентифікації та не перешкоджав оформленню відповідних документів для примусового видворення, його особу ідентифіковано посвідченням для виїзду за кордон, а судове рішення про примусове видворення за межі України з незалежних від нього причин протягом шести місяців не виконано, тому підстави для задоволення позовних вимог та продовження строку затримання відсутні. Зазначає, що введення в дію карантину та обмеження транспортного сполучення не є обставиною, з якою відповідно до закону повязане продовження строку затримання іноземця чи інше обмеження його прав.
Сторони в судове засідання не з`явилися, повноважних представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, обмежені строки розгляду справи та жоден з учасників справи в судове засідання не з`явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10.02.2020 вирішено примусово видворити відповідача за межі території України та з метою забезпечення примусового видворення останнього затримано строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24.07.2020, яке залишено без змін постановою Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.08.2020  строк затримання відповідача продовжено на 6 місяців до 08.02.2021 року. 
Вищевказаний громадянин ідентифікований та отримано свідоцтва громадянина Республіки Ємен для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , видане 18.05.2020.
На даний час відповідач продовжує  перебувати у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України. Шестимісячний строк затримання відповідача закінчується 08.02.2021.
Через світову пандемію COVID-19 та запровадження карантинних заходів на всіх континентах, починаючи з березня 2020 року по теперішній час відсутнє будь-яке регулярне пасажирське авіаційне сполучення з території України до Республіки Ємен.
З урахуванням зазначеного позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просив прийняти рішення щодо продовження строку затримання на 6 місяців з метою примусового видворення громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 за межі території України.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
На момент звернення до суду з даним позовом вищевказаний громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікований та отримано посвідчення для виїзду за кордон, але у зв`язку із тимчасовим призупиненням міжнародних авіарейсів пов`язаним із пандемією вірусу COVID-19 на території України, здійснити його видворення у строк до 08.02.2021 не можливо.
Крім того, суд першої інстанції зазначив, що на сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні відповідач не має й відповідно знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства, а також не має грошових коштів для існування та забезпечення самостійного виїзду за межі території України.
Таким чином, враховуючи надані представником позивача докази щодо вжитих заходів для виконання рішення про затримання з метою ідентифікації іноземця та забезпечення примусового видворення, вимоги ст. 289 КАС України щодо необхідності вирішення питання про продовження строку затримання кожні шість місяців, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Статтею 129-1 Конституції України  визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на території України.
Як передбачено ч.4 ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до ч.1  ст.289 КАС України  за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.
У відповідності до вимог ч. ч. 11, 12, 13  ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: - відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; - неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Аналогічні положення містять ч.4  ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також п.6 Розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації ДПС України та СБУ від 21.05.2012 №806/2119.
Колегія суддів враховує, що станом на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення, відповідач був ідентифікований та отримав свідоцтво громадянина Республіки Ємен для вмїзду за кордон №00026204 від 18.05.2020, однак у зв`язку із тимчасовим призупиненням міжнародних авіарейсів пов`язаним із пандемією вірусу COVID-19 на території України, здійснити його видворення у строк до 08.02.2021 не видавалось за можливе.
Так,  постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» зі змінами, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 року на всій території України було встановлено карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не скасований.
Наслідком встановлення карантину було, зокрема, заборона перевезень авіаційним транспортом, встановлена  постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2020 року №228 «Питання перевезень авіаційним транспортом».
Згідно довідок виданих ТОВ «АВІА СИСТЕМНИЙ ІНТЕГРАЛЬНИЙ СЕРВІС»  рейси з території України до Ємену призупинені. (а.с.24-30).
До того ж, відповідач знаходиться на території України з порушенням вимог міграційного законодавства.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення.
Доводи апеляційної скарги суд вважає необґрунтованими та суперечливими.
Так, обґрунтовуючи відсутність підстав для продовження строку його затримання відповідач посилається на те, що він не відмовлявся співпрацювати під час процедури ідентифікації та не перешкоджав оформленню відповідних документів для примусового видворення, його особу ідентифіковано посвідченням для виїзду за кордон, а судове рішення про примусове видворення за межі України з незалежних від нього причин протягом шести місяців не виконано.
Колегія суддів зазначає стосовно підстави продовження строку затримання, що як зазначалось вище, ч.11 ст.289 КАС України  передбачає, що за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
На момент звернення позивача до суду та до 04.02.2021 (дата оскаржуваного рішення) останній не мав можливості забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк (до закінчення строку перебування (затримання). Тобто, не усувалась інша вимога ч.11 ст.289 КАС України, яка є підставою для продовження строку затримання особи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідача відсутні визначені законодавством та міжнародними договорами України підстави для перебування в Україні, відсутні також обставини, які, згідно ч.8 ст.26  та ч.1 ст.31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"  забороняють примусове видворення за межі України (Відповідач не перебуває у процедурі визнання біженцем та особами, які потребують додаткового захисту; не підпадає під захист  ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; в країні громадянської належності їх життю або свободі не загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; не загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; не загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки).
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті  315  та статті  316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу громадянина Республіки Ємен ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 04 лютого 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Ватаманюк Р.В.