УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 380/158/20
адміністративне провадження № К/9901/3322/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.   Е., 
суддів – Данилевич Н. А., Шевцової Н.   В., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року 
у справі №380/158/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік в розмірі місячного грошового забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, в розмірі місячного грошового забезпечення;
- відшкодувати моральну шкоду та стягнути на користь ОСОБА_1 із відповідача 60 000, 00 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік в розмірі місячного грошового забезпечення.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, в розмірі місячного грошового забезпечення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
25 серпня 2020 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 у цій справі повернуто особі, яка її подала, оскільки не усунуто недоліки апеляційної скарги, яка залишена без руху ухвалою від 27 липня 2020 року, а саме - не сплачено судовий збір.
На зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідачем повторно подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, яку ухвалою від 01 грудня 2020 року залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року відмовлено Військовій частині НОМЕР_1 у відкритті апеляційного провадження.
27 січня 2021 року скаржником подано касаційну скаргу на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року  у справі №380/158/20.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених   статтею 295   цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.    
Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року апеляційну скаргу  Військовій частині НОМЕР_1 залишено без руху з підстав пропущення строку на апеляційне оскарження та визнано неповажними причини, зазначені в апеляційній скарзі. Скаржнику надано час для усунення недоліків та роз`яснено, що у разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Вищезазначену ухвалу суду Військовою частиною НОМЕР_1 отримано 08 грудня 2020 року.
На виконання вимог вказаної ухвали у встановлений судом строк, скаржником подано до суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, яке обґрунтоване тим, що його представник ОСОБА_2 перебувала на лікуванні з 28 серпня 2020 року по 16 жовтня 2020 року.
Пунктом 4 частини першої   статті 299 КАС України передбачено, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.
Апеляційним судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що судом не заперечується можливість повторного звернення з апеляційною скаргою після  повернення апеляційної скарги. Проте, строки на апеляційне оскарження автоматично не можуть бути поновленими.
Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України       передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Єдиним обґрунтуванням причин пропущення строку на подання апеляційної скарги є лікування представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Судом апеляційної інстанції зазначено, що апеляційна скарга підписана командиром Військової частини НОМЕР_1 , у першій інстанції інтереси відповідача представляв ОСОБА_3 . Доказів того, що ОСОБА_2 здійснювала підготовку відповідної апеляційної скарги скаржником не надано, як і не доведено відсутність інших працівників для підготовки такої.
Більше того, скаржником не доведено тривалість тимчасової непрацездатності ОСОБА_2 з огляду на відсутність відповідної довідки та табеля її робочого часу, а з копії наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.10.2020 року № 223 можна встановити лише момент її прибуття до виконання службових обов`язків.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважав, що вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, а тому у відкритті апеляційного провадження у даній справі слід відмовити.
Суд касаційної інстанції погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про недоведення відповідачем поважності причин строку.
Враховуючи, що рішення Львівського окружного адміністративного суду проголошено 01 червня 2020 року, повне судове рішення складено 03 червня 2020 року, апеляційна скарга Військовою частиною НОМЕР_1 повторно подана 23 жовтня 2020 року (після повернення судом апеляційної інстанції 25 серпня 2020 року), при цьому скаржником не наведено поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, що стало підставою для залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення недоліків.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження скаржнику, внаслідок невиконання останнім вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, а саме – неналежного обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, правильно застосував норму процесуального права (стаття 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Посилання скаржника, що судом апеляційної інстанції не витребовувались будь-які докази, а недолік апеляційної скарги ним був усунутий шляхом подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегією суддів не приймаються, оскільки  у силу частини 2 статті 44 КАС України сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У відповідності до статті 121 КАС України суд поновлює строк, встановлений законом, але у випадку, якщо визнає причини його пропуску поважними. При цьому, статтями 121, 298 КАС України обов`язок по доведенню поважності підстав пропуску строку покладено на заявника, у тому числі і щодо надання доказів на підтвердження таких обставин.
Керуючись статтями 44, 121, 298, 299, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від                      23 грудня 2020 року у справі №380/158/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                    В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                Н. А. Данилевич

                                                                                                                 Н. В. Шевцова