ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
11 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/3925/20	
(суддя Петренко О.С., м. Кіровоград)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною  скаргою   ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі №340/3925/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 18 вересня 2020 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно з яким просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.10.2018 року (день звільнення) по 27.08.2020 року (день фактичного розрахунку);
-  зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.10.2018 року (день звільнення) по 27.08.2020 року (день фактичного розрахунку).
Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з невиплатою позивачу сум, що належали йому при звільнені, відповідач повинен здійснити нарахування та виплату йому середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 25.10.2018 року по 27.08.2020 року
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, у справі відкритої за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволені позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідачем було виплачено позивачу суми індексації грошового забезпечення з липня по січень 2017 року до дати розгляду цієї справи та позивачем не надано доказів наявності спору щодо розміру виплаченої суми, підстави для задоволення позову відсутні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
В апеляційній скарзі відтворює зміст позову, та зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з ненаданням позивачем «доказів наявності спору щодо розміру виплаченої суми».
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач проходив військову службу у військовій частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
В день звільнення з цієї військової частини, а саме 25.10.2018 року з позивачем не було проведено остаточного розрахунку, а саме не було виплачено індексацію грошового забезпечення, оскільки грошове забезпечення позивача не індексувалось.
В зв`язку з чим в червні 2020 року позивач звернувся з позовом до суду.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року (справа №340/1802/20) позов задоволено частково, суд визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з    січня 2017 р. по липень 2017 р. та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2017 р. по липень 2017 р.
На виконання судового рішення, 27.08.2020 року військовою частиною перераховано на картковий рахунок позивача грошові кошти у сумі 1416 грн 80 коп    (а.с.8). 
Правомірність бездіяльності відповідача щодо ненарахування та не виплаті позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 25.10.2018 року по 27.08.2020 року є предметом спору переданого на вирішення суду.
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову у зв`язку з ненаданням позивачем «доказів наявності спору щодо розміру виплаченої суми».
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року у справі №340/1802/20 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2017р. по липень 2017р. відповідачем здійснено фактичний розрахунок з позивачем за цією виплатою, шляхом перерахування на картковий рахунок позивача 27.08.2020 року суми у розмірі сумі 1416 грн. 80 коп.    
Крім того, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 червня 2020 року у справі № 340/1680/20, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 за період з 27.10.2018 року по 18.03.2020 року включно та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.10.2018 року по 18.03.2020 року включно.
Згідно з текстом зазначеного рішення, зазначена компенсація підлягає виплаті позивачу у зв`язку з несвоєчасною виплатою компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.
Отже, зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 раніше звертався до суду з позовом, згідно з якими просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.10.2018 року (день звільнення) по день фактичного розрахунку та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.10.2018 року (день звільнення) по день фактичного розрахунку, посилаючись при цьому на несвоєчасність виплати йому відповідачем у першому випадку компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, виплата якої відбулась 18.03.2020 року, в іншому позові індексації грошового забезпечення, яка була виплачена відповідачем 27.08.2020 року.
Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 , згідно з рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 червня 2020 року у справі № 340/1680/20, вже звертався до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та зобов`язання її нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.10.2018 року (день звільнення) по 18.03.2020 року (день фактичного розрахунку) включно, тобто мав місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет, оскільки суми компенсації за невикористані дні додаткової відпустки та суми індексації грошового забезпечення є складовими сум належних працівникові при звільненні і з тих самих підстав, а саме наявності у відповідача обов`язку виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, та ці вимоги було задоволено частково, а саме за період з 27.10.2018 року по 18.03.2020 року включно, провадження у справі № 340/1802/20 підлягає закриттю в аналогічній частині вимог за період з 25.10.2018 року по 18.03.2020 року. 
Щодо вимог позивача за період з 19.03.2020 року по 27.08.2020 року слід зазначити наступне.
Згідно зі ст. 116 Кодексу Законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 
Частиною другою статті 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що відшкодування за час затримки при звільненні за період з 19.03.2020 року по 27.08.2020 року, виходячи з довідки про нараховані суми грошового забезпечення складає 63084,84 грн виходячи із такого розрахунку: за серпень, вересень 2018 року грошове забезпечення складає (12154 грн + 12154) : 42(22+20) робочих дня = 578,76 грн (середньоденне грошове забезпечення) х 109 днів прострочення.
Проте, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин ч. 2 ст. 117 КЗпП України та зменшити розмір такого відшкодування з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що з позивачем було проведено розрахунок при звільненні 25.10.2018 року. Однак, через тривалий час, а саме 18 вересня 2020 року не погодившись з сумою виплати, позивач звернувся до суду з позовом про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2017 р. по липень 2017 р.
Таким чином, на час звільнення позивач не повідомив відповідача про наявність спору щодо розміру належних йому виплат сум індексації, розрахунок з ним було проведено без урахування цих обставин.
З урахуванням правових позицій Верховного Суду, висловлених у постанові в справі №816/1640/17 від 20.05.2020 року, колегія суддів приймає до уваги викладені обставини, а також виходячи з принципу співмірності майнових втрат позивача від несвоєчасного розрахунку при звільненні та суми відшкодування, обрахованої судом, вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування, та визначити її розмір до розміру суми, яка не була виплачена позивачу під час звільнення, а саме до 1416 грн. 80 коп., яку слід стягнути на користь позивача. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права, з прийняттям нової постанови, якою позов в частині вимог за період з 19.03.2020 року по 27.08.2020 року слід задовольнити частково, а в інший частині позовних вимог за період з 25.10.2018 року по 18.03.2020 року провадження в справі закрити. 
Керуючись: пунктами 2,3 частини 1 статті 315, пунктом 1, 4 частини 1 статті 317, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі №340/3925/20 – скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 19.03.2020 року по 27.08.2020  року. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відшкодування за час затримки остаточного розрахунку  при звільненні з 19.03.2020 року по 27.08.2020  року у розмірі 1416 грн. 80 коп.    
В інший частині вимог провадження у справі закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 11 березня 2021 року.
                    Повне судове рішення складено 12 березня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко