ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/909/21 Справа № 204/8741/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Заворотного К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів 

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
Позовна заява мотивована тим, що на виконанні у Самарському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало зведене виконавче провадження ВП №43748570 відносно боржника ОСОБА_3 на підставі виконавчих документів, а саме: наказу №27/298-09, виданого 29 грудня 2009 року Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 21 814,74 грн., витрат по сплаті державного мита - 218,15 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн., а всього 22 268,89 грн.; виконавчого листа № 2-12660/2010, виданого 10 вересня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» боргу сумі 274 116,56 грн. В межах вказаного зведеного виконавчого провадження здійснено реалізацію нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Однак, державним виконавцем безпідставно перераховано ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 77529 грн. 55 коп. за платіжним дорученням №372 від 13 лютого 2015 року. Неправомірність дій державного виконавця, що виразилися у перерахуванні грошових коштів у розмірі 77 529 грн. 55 коп. встановлена ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2019 року у справі №2-12660/2010, яка набрала законної сили 18 липня 2019 року. Добровільно вказані грошові кошти ОСОБА_1 не повернуті, що було підставою його звернення до суду. Просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 77 529 грн. 55 коп. та проценти у розмірі 139 640 грн., а всього 217 169 грн. 55 коп.
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1   просить рішення суду від 02  вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити його  позовні вимоги  у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права. 
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними задоволена. Визнано неправомірними дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що виразилися у перерахуванні грошових коштів у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням №372 від 13 лютого 2015 р. на користь ОСОБА_2 (а.с.8-11).
Вказаною ухвалою, зокрема, встановлено, що на примусовому виконанні Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, правонаступником якого є Самарський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у відношенні боржника ОСОБА_1 перебувало зведене виконавче провадження ВП №43748570 на підставі виконавчих документів: наказу № 27/298-09, виданого 29 грудня 2009 року господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 21814,74 грн., витрат по сплаті державного мита 218,15 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн., а всього 22 268,89 грн. (ВП № 30479380 від 21 грудня 2011року); виконавчого листа № 2-12660/2010, виданого 10 версеня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» боргу у сумі 274 116,56 грн. (ВП 43738665 від 18 червня 2014 року).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційно скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2019 року.
Ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року набрала законної сили.
У справі встановленолено, Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на замовлення Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в онлайн-режимі у період з 9:00 год. 15 грудня 2014 року по 00:00 год. 16 грудня 2014 року були проведені електроні торги з реалізації належної ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером лотом №19138.
Організатором торгів - Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було складеного Протокол проведення електронних торгів №22842 від 16.12.2014 року, за яким переможцем Електронних торгів визнано ОСОБА_5 , який купив на торгах квартиру за 425 135, 76 грн. Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів кошти в сумі 403 878,97 грн. підлягали перерахуванню на рахунок Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.
За повідомленням Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 25 вересня 2017 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти від реалізації належної ОСОБА_1 двокімнатної квартири АДРЕСА_1 у сумі 403 878,97 грн, які були розподілені державним виконавцем, у тому числі кошти у сумі 351 646, 11 грн. перераховані на користь групи інших стягувачів.
За повідомленням Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 були закінчені 09 квітня 2015 року у зв`язку з повним фактичним виконанням та кошти перераховані наступним чином: 
- за ВП №30479380: платіжні доручення № 2823 від 26 грудня 2014 року, № 2811 від 26 грудня 2014 року, №2841 від 16 січня 2014 року, №2799 від 26 грудня 2014 року;
- за ВП №43738665: платіжні доручення №2839 від 16 січня 2015 року, №2800 від 26 грудня 2014 року, №2812 від 26 грудня 2014 року, №2822 від 26 грудня 2014 року.
Відповідно до наданих відділом ДВС витягів з реєстру за виконавчим провадженням №30479380 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 кошти були розподілені: 22268,89 грн. – сума заборгованості за виконавчим документом; 2226,90 грн. – виконавчий збір; 2500 грн. – витрати на проведення оцінки арештованого майна; 894,72 грн. – витрати на проведення виконавчих дій, всього – 27 890,51 грн.; за виконавчим провадженням №43738665 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк Фінанси та Кредит» кошти були розподілені: 274 116,56 грн. – сума заборгованості за виконавчим документом; 27 411,65 грн. – виконавчий збір; 162,72 грн. – витрати на проведення виконавчих дій, всього – 301 690,93 грн (а.с.9).
Відповідно до відповіді Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 04 квітня 2018 року перевіркою журналу обліку депозитних сум Самарського відділу залишок коштів у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням № 372 від 13 лютого 2015 року перераховано на користь ОСОБА_2 (а.с.12, 43).
Матеріали справи містять копію договіру з надання послуг з відповідального зберігання від 20 лютого 2014 року, укладеного між Самарським відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 (а.с.56).
Відповідно до копії Акту наданих послуг № 16/02 – 15.1, підписаного Самарським відділом державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 , цей акт складено на виконання послуг з відповідального зберігання виконавцем заарештованого замовником в рамках своїх дій повноважень майна згідно укладеного між сторонами договору про надання послуг з відповідального зберігання від 20 лютого 2014 року. Загальна вартість наданих послуг складає 77529 грн. 55 коп. Замовником сплачено на користь виконавця платіжним дорученням № 372 від 13 лютого 2015 року суму 77529 грн. 55 коп. (а.с.57).
Листом Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро від 16 березня 2020 року, направленого на виконання ухвали Красногвардійського районного суду від 24 лютого 2020 року повідомлено про відсутність оригіналів наступних документів: договору про надання послуг з відповідального зберігання від 20 лютого 2014 року, укладеного між Самарським ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 ; акту наданих послуг №16/02-15.1 від 16 лютого 2015 року, підписаного Самарським ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області га ОСОБА_2 ; актів прийому - передачі майна на відповідальне зберігання, які підписувалися Самарським ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області та ОСОБА_2 за договором про надання послуг з відповідального зберігання від 20 лютого 2014 року (а.с. 86, 87).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з”ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, крім того, оскаржуване рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року не підписано суддею, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).
Згідно із чч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», визначені права, яким може користуватися державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, перелік яких не є вичерпним.
Статтею 43 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, визначається порядок розподілу коштів, стягнутих з боржника (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).
Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, сума, що залишилась після слати штрафів, повертається боржнику.
Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час проведення електронних торгів, не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами. Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувача, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі N 924/1473/15 (провадження N 12-15гс19) сформульовано правову позицію, що  з'ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. 
Встановлено, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними задоволена. Визнано неправомірними дії державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що виразилися у перерахуванні грошових коштів у розмірі 77 529,55 грн. платіжним дорученням №372 від 13 лютого 2015 р. на користь ОСОБА_2 (а.с.8-11).
Зазначена ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року набрала законної сили.
Судом було встановлено, відсутність правових підстав про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , перерахування державним виконавцем на користь ОСОБА_2 за платіжним дорученням № 372 від 13 лютого 2018 року грошових коштів у сумі 77 529 грн. 55 коп., отриманих від продажу майна ОСОБА_1 відбулись безпідставно. Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Встановлено, кошти у розмірі 77 529 грн. 55 коп. дійсно були перераховані державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 . 
Отже, враховуючи обставини, встановлені ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року, яка набрала законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 77 529 грн. 55 коп. підлягають задоволенню та саме із ОСОБА_2 підлягає стягненню вказана сума.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 77 529 грн. 55 коп. до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області слід зазначити, що у задоволенні цих позовних вимог повинно бути відмовлено, оскільки у справі встановлено, що вказані кошти були отримані саме ОСОБА_2 .
Стосовно позовних вимог  ОСОБА_1  про стягнення з відповідачів процентів у розмірі 139 640 грн., слід зазначити, відповідно до  ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Вказані норми закону передбачають, що відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України нараховуються з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів. 
У справі не було встановлено, коли саме  ОСОБА_2  дізналася або повинна була дізнатися про незаконність набуття або збереження грошових коштів, та позивачем не було надано суду доказів на підтвердження її  обізнаності, а тому  у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення процентів повинно бути відмовлено.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну  скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів 
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - скасувати.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 77 529 грн. 55 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1162 грн. 94 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді