ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 р. 	Справа № 440/5443/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 04.11.20 року по справі № 440/5443/20
за позовом      ОСОБА_1  
до     Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області            
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
29 вересня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив суд:
- визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  №57 від 30.03.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України  в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", починаючи з 01 жовтня 2017 року, у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством) на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 06.03.2020 №18-275/вих.20 без обмеження її граничного розміру.
В обґрунтування вимог ОСОБА_1 вказав, що пенсійним органом протиправно, як на його думку, відмовлено у перерахунку пенсії за вислугу років з огляду на підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 57 від 30.03.2020 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбаченні чинним законодавством) з 01.10.2017 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 06.03.2020 № 18-275/вих.20, без обмеження її граничного розміру.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що на виконання вимог рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 №816/1664/18 управлінням здійснено перерахунок пенсії позивачу. Розпорядженням від 18.09.2018 проведено перерахунок пенсії з 06.08.2018, тобто з дати набрання рішенням законної сили, виходячи з розрахунку 90% із суми заробітної плати 31083, 28 грн.,розмір пенсії склав 28308,91 грн
Відповідач зазначає, що рішенням Конституційного суду України від 23.06.2020 № 6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції Уіфаїни окреме положення пункту 26 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України “Про прокуратуру” застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідач звертає увагу, що частиною 15 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
На даний час Верховної Радою України не виносились зміни до Закону України “про прокуратуру” з урахуванням рішень Конституційного суду України № 7-р та №6-р.
Також, відповідач наголошує, що подання заяви на перерахунок пенсії в Україні здійснюється відповідно до "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду Уіфаїни від 25.11.2005 року № 22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р., за № 1566/11846 згідно з п. 2.24 розділу II Порядку до заяви про перерахунок пенсії надається пакет документів передбачених пп 2 і 3 п 2.1 цього розділу.
Відповідач наголошує, що ОСОБА_1 звернувся 27.03.2020 рову із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України “Про прокуратуру” і зв`язку із підвищенням посадових окладів працівників прокуратури на підставі інформаційної довідки прокуратури Полтавської області від 03.06.2020 № 18- 275 вих 20 про складові заробітної плати керівника місцевої прокуратури.
Враховуючи вищевиютадене, Управлінням прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії згідно заяви від 27.03.2020 підставі інформаційної довідки прокуратури Полтавської області від 03.06.2020 № 18-275 вих 20 у зв`язку з відсутністю на те правових підстав.
На думку відповідача, розмір пенсії на 2017 рік не може бути більшим ніж 10740 гривень, починаючи з 2018 року максимальний розмір пенсії складає десять мінімальних пенсій, тобто не більше ніж 14350 гривень, станом на 01 грудня 2019року максимальний розмір пенсії складає десять мінімальних пенсій, тобто не більше ніж 16380 гривень, з 2020року по липень 2020 не більше ніж 16380 гривень, а з 01 липня по 30.11.2020 не може перевищувати 1712,00 грн.
Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури, якому з 2008 року призначена пенсія за вислугу років згідно зі статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від суми отримуваної ним на той час заробітної плати.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, що відповідачем не заперечується. 
06.03.2020 Прокуратурою Полтавської області видано інформаційну довідку вих.№18-про 275вих20 про заробітну плату керівника місцевої прокуратури Полтавської області з урахуванням надбавки до посадового окладу за вислугу років 30% станом на 31.12.2019 року (а.с. 11).
27.03.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії за вислугою років на підставі зазначеної довідки (а.с.13).
Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 30.03.2020 №57 позивачу відмовлено у проведенні перерахунку його пенсії (а.с.14).
Не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів обгрунтованості прийнятого ним рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу, отже необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбаченні чинним законодавством) з 01.10.2017 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 06.03.2020 № 18-275/вих.20, без обмеження її граничного розміру.
Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок за період з 01.10.2017 року по 12.12.2019 року включно з наступних підстав.
За приписами пункту 6 частини 1  статті 92 Конституції України   основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися   Законом України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991   (далі - Закон № 1789-ХІІ).
Зокрема,   статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу було призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).
Частина 18   статті 50-1 цього Закону   у редакції, чинній до 01.01.2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина вісімнадцята цієї статті).
Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, частину 18   статті 50-1 Закону №1789-XII   викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», при цьому на виконання законодавчих змін жодного нормативно-правового акта прийнято не було.
Так, 01 січня 2015 року набрав чинності   Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»   (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту   статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ   викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 01 січня 2015 року делегував Уряду.
Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.
15 липня 2015 року набрав чинності   Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   (далі - Закон № 1697-VII), згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема,   Закон № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.
За частиною двадцятою   статті 86 Закону № 1697-VІІ   умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", яка набрала чинності 06 вересня 2017 року, затверджено нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури (далі-  постанова № 657).
На час прийняття постанови № 657, з якою позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому Уряд України відповідний  нормативно-правовий акт не прийняв і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.
Разом з тим, Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019  в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності   Конституції України   (конституційності) положення частини двадцятої   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, було визнано таким, що не відповідає   Конституції України   (є неконституційним), положення частини двадцятої   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вищевказаного рішення, положення частини двадцятої  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Окрім того, було встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
За змістом   статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 № 2136-VIII   Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що положення частини двадцятої  статті 86 Закону № 1697-VII  зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а відтак, позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, відповідно до положень ч. 20   ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»   з 13.12.2019 року.
При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач помилково вважає, що перерахунок пенсії йому має бути проведено з 01.10.2017, оскільки право на перерахунок у позивача виникло з 13.12.2019 року  на підставі рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019      в справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19).
За приписами ч. 20 ст. 86  Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Таким чином, за змістом наведеної норми підставою для перерахунку пенсії є підвищенні заробітної плати працівникам прокуратури, яке відбулось у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657, що набула чинності з 01.10.2017 року.
Таким чином, підстави для перерахунку пенсії  позивачу у зв`язку зі зміною посадових окладів  на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 виникли з 01.10.2017 року, а право на перерахунок пенсії виникло з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019  в справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19).
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою від 27.03.2020 року про перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури   на підставі інформаційної довідки про фактично нараховану заробітну плату станом на грудень 2019 по посаді керівника місцевої прокуратури Полтавської області, що відпрацював повний місяць з надбавкою за вислугу років 30%  наданої Прокуратурою Полтавської області від 06.03.2020 №18-275/вих.20.
Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.03.2020 року №57 відмовлено позивачу в перерахунку пенсії. Відмова обґрунтована тим, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії зміни до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку із прийняттям рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019      в справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) не були внесені. Також вказано, що перерахунок має проводитись на підставі довідки, виданої на ім`я заявника із зазначенням його заробітної плати на займаній посаді, а не на підставі інформації про фактично нараховану заробітну плату.
Колегія суддів вважає таку відмову у проведенні протиправною, виходячи з наступного. Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019      в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності   Конституції України   (конституційності) положення частини двадцятої   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яким було визнано таким, що не відповідає   Конституції України   (є неконституційним), положення частини двадцятої   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019  в справі № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) положення частини двадцятої   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   зі змінами, визнане неконституційним та встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята   статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII   підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, з 13.12.2019 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  підлягає застосуванню в первинній редакції. Таким чином, відмова позивачу з урахуванням не внесення змін до ст. 86 вказаного Закону є протиправною.
При цьому колегія суддів вважає протиправною відмову у перерахунку через ненадання позивачем довідки, виданої її ім`я із зазначенням його заробітної плати на займаній посаді, виходячи з наступного.
Так, позивачем до Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області було подано довідка, яка містить назву «Інформація» про фактично нараховану заробітну плату за грудень 2019 року на посаді керівника місцевої прокуратури Полтавської області.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади керівника місцевої прокуратури Полтавської області.
Таким чином, вказана у довідці для перерахунку пенсії посада відповідає посаді з якої позивача було звільнено.
При цьому надання позивачем документа про розмір заробітної плати за посадою,  яку він обіймав на час звільнення, під назвою "інформаційна довідка", а не "довідка", не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки чинним законодавством не визначено форму довідки, яка повинна бути видана органом прокуратури із визначення заробітної для перерахунку пенсії.
Наказом від 3 грудня 2003 року № 319/144 Міністерство праці та соціальної політики   України й Головне управління державної служби України затвердили Порядок видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсій державним службовцям у разі ліквідації органів, з яких особа вийшла на пенсію, а також перейменування (відсутності) посад (зареєстровано в Міністерстві юстиції України      9 грудня 2003 року за № 1134/8455; далі - Порядок № 319/144), у якому, зокрема, встановлено форму, зміст та зразок довідки, визначено, які елементи складу заробітної плати належить включати до неї, на підставі якого нормативного положення вона видається і для яких цілей.
Наказом від 19 липня 2010 року № 195 Міністерство праці та соціальної політики   України затвердило Порядок видачі довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, ліквідованих без визначення правонаступника, та були звільнені зі служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, або у разі перейменування (відсутності) посад (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2010 року за № 675/17970). Пунктом 3 цього Порядку визначено, що якщо на момент виникнення права на перерахунок пенсії посада, з якої особа звільнена зі служби у зв`язку з виходом на пенсію, відсутня у схемах посадових окладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України для відповідного органу державної влади, до якого відряджалися особи для виконання службових обов`язків, довідки видають ці органи державної влади в порядку, визначеному пунктом 6 Порядку № 319/144.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року № 15-1 «Про виконання рішень Окружного адміністративного суду міста Києва по справах   № 2а-8893/12/2670, № 2а-4753/09/2670»   затверджено форму довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, або кваліфікаційні класи, або класний чин, або спеціальні звання, або дипломатичний ранг, надбавка (винагорода) за вислугу років), що подається для призначення пенсії відповідно до   Закону України «Про державну службу»   (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 вересня 2013 року за № 1661/24193).
Постановою правління Пенсійного фонду України від 4 липня 2016 року № 15-2 «Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року № 15-1»   з пункту 1 цієї   постанови   виключений, зокрема, абзац 3 щодо затвердження форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.
Постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 року № 15-1   та 4 липня 2016 року № 15-2 втратили чинність на підставі   постанови правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».
Згідно з наказом Міністерства соціальної політики України, Національного агентства України з питань державної служби від 23 березня 2017 року № 454/64   наказ Міністерства праці та соціальної політики України, Головного управління Державної служби України від 3 грудня 2003 року № 319/144   визнаний таким, що втратив чинність. Наказ набрав чинності з 21 липня 2017 року.
Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії та інформаційною довідкою від 06.03.2020 №18-275/вих.20 про заробітну плату, складові якої відповідають заробітній платі працюючого працівника  прокуратури, який обіймає посаду, подібну до тієї, що обіймав позивач, для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі   Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ   та постанови Кабінету Міністрів України № 657, положення нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення, втратили чинність, а іншого нормативного-правового акта, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм та суб`єкта видачі відповідної довідки, немає.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.12.2019 у справі № 461/690/18.
З доводів апеляційної скарги відповідача вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обґрунтовує свої висновки про необхідність надання позивачем довідки про заробітну плату встановленої форми посиланням на рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2019 від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018. Між тим, у вказаному рішенні не зазначено про форму довідки, яка має подаватись для перерахунку пенсії.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з рішення суду першої інстанції щодо наявності підстав для перерахунку пенсії позивача згідно довідки про заробітну плату від 06.03.2020 №18-275/вих.20.
Проте, колегія суддів наголошує, що позовні вимоги в частині покладення обов`язку на Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 , перерахунок пенсії на підставі виданої прокуратурою Полтавської області області довідки про заробітну плату  від 06.03.2020 №18-275/вих.20 підлягають задоволенню, тільки з 13.12.2019 року.
Щодо позовних вимог в частині покладення обов`язку на Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 , перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року, виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального (граничного) розміру, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою  статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей   2, 5 КАС України.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України    й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог, визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).
Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.06.2018 року по справі № 816/1664/18 зобов`язатно Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку.
Таким чином, судовим рішеням визначено розмір пенсії позивачу на рівні 90%  заробітку.
Зважаючи на ті обставини, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі виданої прокуратурою Полтавської області довідки про заробітну плату від 06.03.2020 №18-275/вих.20 не проведено, то Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області були порушені права позивача на перерахунок пенсії виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального (граничного) розміру, починаючи з 13.12.2019 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги в частині покладення обов`язку на Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 , перерахунок пенсії за період з 01 жовтня 2017 року по 12 грудня 2019 року включно, виходячи з 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, без обмеження її максимального (граничного) розміру є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, зробив передчасні висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року по справі № 440/5443/20, в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок за період з 01.10.2017 року по 12.12.2019 року включно прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частиині про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 по справі №440/5443/20 - скасувати в частині визначення перерахунку у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку, та в частині обмеження її граничного розміру.
Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року по справі № 440/5443/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва