УХВАЛА

08 лютого 2021 року 
Київ
справа №460/2226/20
адміністративне провадження №К/9901/2734/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Пасічник С.С., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі №460/2226/20 за позовом Приватної виробничої-комерційної "Фірми "Фіалка" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
           25.01.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі № 460/2226/20.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, що є підставою для залишення її без руху.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обгрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній скаржник посилається на пункт 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі.
          В обгрунтування підстав касаційного оскарження, податковий орган вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано оцінки доводам та доказам контролюючого органу, не повно, на думку скаржника встановлено обставини справи, що мають істотне значення для вирішення справи по суті. 
          Також, податковий орган вказує на неправильне застосування судом норм матерільного права та порушення норм процесуального права. Проте, не зазначає в чому саме полягає неправильне застосування та порушення.
          Крім того, відповідач в касаційній скарзі посилаєтсья на численні судові рішення Верховного Суду, які приймались в подібних правовідносинах, але за різними фактичними обставинами. Суди попередніх інстанцій також застосувували судову практику Верховного Суду, але скаржником не зазначаються, яке порушення в цій частині допустили суди, що могло б бути підставою для касаційного оскарження.  
          Відповідно до частини першої та другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
          Крім того, статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги, проте даний документ податковим органом не додано.               
          Частиною 2 статті 132 КАС України     передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є     Закон України "Про судовий збір" від 8.07.2011 № 3674-VI     (далі - Закон № 3674-VI).
          Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, судовий збір становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
          Таким чином, скаржнику необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір в сумі 42040 грн.
          Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу        застосовуються положення     статті 169 цього Кодексу.
          Таким чином, відповідно до частин 1 та 2 статті 169 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків, а саме: зазначити інші обгрунтовані підстави касаційного оскарження та надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 42040 грн. 
          Керуючись статтями 169, 330,     332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд-
УХВАЛИВ:
          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі                                № 460/2226/20 - залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху.         
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.  

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
Л.І. Бившева 
 С.С. Пасічник ,
Судді Верховного Суду