КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД                                       
                                                                                03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А

Справа № 754/11169/18                                                                                            Головуючий у 1 інстанції - Зотько Т.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1049/2021                                                       Доповідач  -  Мараєва Н.Є.     
                                               
                                                       ПОСТАНОВА 
                                                   ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
2.02.2021 р. Київський Апеляційний  суд    в складі  суддів судової  палати з розгляду 
цивільних  справ :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів -  Заришняк Г.М., Рубан С.М.
При секретарі - Гаврюшенко К.О.
Розглянули у відкритому  судовому  засіданні  в  приміщенні Київського апеляційного
суду  в порядку спрощеного позовного провадження 
Цивільну справу за апеляційною скаргою
       представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 
на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019   року 
в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до 
ОСОБА_1 
       про стягнення заборгованості за кредитним договором
Заслухавши  доповідь  судді Мараєвої Н.Є.,  пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши  
матеріали   справи, обговоривши  доводи  апеляційної  скарги, колегія суддів,-
                                                             В с т а н о в и л а : 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року залишено без задоволення позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Порше Мобіліті» просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Порше Мобіліті" витрати на правничу допомогу та судовий збір, посилаючись, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.
Апеляційна  скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,  11.06.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 228 224, 45 грн., що еквівалентно 28 245, 60 дол.США, та суму додаткового кредиту у розмірі 85 649, 25 грн., що еквівалентно 10 488, 52 дол.США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90 % на рік, із  терміном повернення до 11.06.2017 року. Кредит був наданий відповідачці для придбання автомобіля VOLKSWАGEN, 2011 року випуску, та оплати страхових платежів. 
28.05.2013 р. між сторонами був укладений Договір про внесення змін/додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 50004719 від 11.06.2012 року, згідно якого позичальнику  надається додаткова сума кредиту з цільовим призначенням для сплати страхових платежів відповідно до Договору страхування. 
Згідно умов Кредитного договору усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту у доларах США, визначеному вище, відповідно до п.1.3 Загальних умов кредитування.
 
Згідно п.1.2 Загальних умов Договору відповідач зобов`язався прийняти, належним чином  використовувати і повернути позивачу кредит та Додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов  кредитного договору.
Пунктом 1.4.2 Загальних умов сторони погодили, що повернення кредиту здійснюється   відповідачем у повному обсязі у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту,  яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця.
Так, до 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає відповідачу  відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п.1.4.3  Загальних умов). 
11.06.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено Договір застави № 50004719 від 13.06.2012 року, яким забезпечено зобов`язання відповідача за Кредитним договором №50004719 від 11.06.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського  нотаріального округу Яремчук М.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1420, згідно з умовами якого ОСОБА_1 , надала в заставу автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Passat СС, з об`ємом двигуна 1 984 куб. см., 2011 року виробництва, кузов №  НОМЕР_1 , д.н.з.  НОМЕР_2 .
Позивачем відповідно до п.1.4.3. Загальних умов, були виставлені ОСОБА_1 , відповідні рахунки на оплату чергових платежів за березень - травень 2015 року, які всупереч викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишились несплаченими відповідачкою, внаслідок чого у неї  виникла  заборгованість.
19.05.2015 р. позивачем на адресу відповідачки було направлено вимогу (повідомлення) щодо  дострокового погашення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором за №50004719, якою позивач вимагав від відповідачки дострокового повернення суми кредиту в  повному  обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, яка станом на дату  направлення вимоги становила 357 761, 61 грн. Однак вказана вимога була відповідачкою   проігнорована. 
Згідно  ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати  грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених  договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст.ст.626, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні  договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог  розумності та справедливості.
Відповідності до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно  до  актів  цивільного  законодавства. 
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26.05.2016 року у справі № 754/15893/15-ц задоволено позовні вимоги ТОВ "Порше Мобіліті", а саме: в рахунок  дострокового погашення боргу ОСОБА_1 перед ТОВ "Порше Мобіліті" за кредитним договором № 50004719 від 11.06.2012 року, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Passat СС, що належить на праві власності  ОСОБА_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження»,  та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» штраф у розмірі 38 037, 41 грн., в порядку п.4.1.2 Договору застави  транспортного засобу № 50004719 від 13.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яремчук М.В., зареєстрованого в реєстрі за №  1420. 
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.10.2016 рішення Деснянського  районного суду м.Києва  від від 26.05.2016 р. в частині вирішення позовних вимог про стягнення  з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» збитків в сумі 37 596, 42 грн., скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті». В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.05.2016 залишено без змін. 
На виконання вищевказаного рішення суду, 28.02.2018 р. автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Passat СС з об`ємом двигуна 1984 куб. см., 2011 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , було реалізовано Організатором системи електронних торгів  арештованого майна - ДП «Сетам» Міністерства юстиції України. 
Відповідно до Акту про проведенні електронні торги від 12.03.2018 року, електронні торги розпочались 28.02.2018 року о 09:00 годині та закінчились 28.02.2018 року о 18:20 год. 
Майно - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель Passat СС з об`ємом двигуна 1984 куб.,  2011 року виробництва, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_3 , придбане  за 162 228, 00 грн., з яких перераховано на рахунок органу державної  виконавчої служби - 154 116,60 грн., сума сплаченого гарантійного внеску - 6 145, 00 грн. 
14.03.2018 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області перевів на рахунок ТОВ «Порше Мобіліті» кошти за реалізований на електронних торгах предмет застави у сумі 140 015, 09 грн., що підтверджується відповідним платіжним повідомленням вхідного переказу  (а.с.105).
Заперечуючи проти позову  представник відповідачки  зазначала, щодо  строку позовної давності, що вважає, що він сплинув; що перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком  виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на  позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, з норм чинного законодавства вбачається, що у разі неналежного виконання  позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких  відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. 
Оскільки, позивач пред`явив позов до відповідача тільки 21.08.2018 року, то строк позовної давності сплинув та вважається пущеним. Щодо вимог про стягнення неустойки (пені та штрафів),- то такі вимоги підлягають обмеженню річним строком позовної давності, і в даному випадку строк позовної давності  таких  додаткових вимог також сплинув. 
Положеннями п.3.2 Загальних умов сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового кредиту, серед іншого, у випадку  порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць (п.3.2.1 кредитного договору).
Використовуючи вищезазначене положення, 19 травня 2015 року  позивач  направив вимогу позичальнику про повернення у 30-денний термін від дня отримання всієї суми кредиту за договором, процентів за користування кредитом та сплату штрафних санкцій.
У даній вимозі також було вказано і про те, що у випадку неповернення суми кредиту  та заборгованості протягом 30 календарних днів з дати  одержання вимоги, відбудеться  примусове їх стягнення, у тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий позивачу у заставу.
Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком настання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. 
За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про  виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається спливом цього строку.
Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив  можливість нарахування та стягнення з відповідачки  відсотків за кредитним договором. 
Отже, у позивача, який пред`явив вимогу щодо повернення всієї суми кредиту строк позовної давності закінчився 19 травня 2018 року (позов пред`явлено до суду в серпні 2018 р., тобто після спливу строку позовної давності).
Враховуючи викладені обставини представник відповідачки просила про відмову в задоволенні позовних вимог.
Такі  доводи  сторони позивача є слушними.
Згідно  ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним  чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його  невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і  «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).  
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або  могла  довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). 
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору №19 від 11.06.2012 р. та порушенням термінів сплати чергових платежів та інших платежів  за Договором,  позивач звернувся до відповідачки з вимогою, щодо дострокового  повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 19.05.2015 р., якою  вимагав від відповідачки дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, які станом на дату направлення вимоги   становили 357 761,61 грн. 
Згідно п.3.2. умов Договору передбачено, що компанія має право дострокового  повернення кредиту, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь як чергового платежу або плати за користування кредитом на строк більше ніж 1  календарний місяць, зокрема, у разі погіршення майнового стану позичальника або  виникнення істотного ризику такого погіршення (п.3.2.6 загальних умов Договору). Позичальник зобов`язується повернути компанії в повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником. 
Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається  з дати  відправлення цього повідомлення (п.3.3 загальних умов Договору).
Суд правильно вважав, що після  зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком  сплати щомісячних платежів  не мали правового значення, оскільки, за вимогою від19.05.2015 р.  позичальник був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати, а саме протягом 30  календарних днів з дати одержання цієї вимоги. 
Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами,  комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.
Верховний Суд у своїй постанові № 564/2199/15-п від 14.02.2018 року зазначив, що згідно ст.611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були  передбачені кредитним договором. Водночас сам кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. 
Відповідачка просила суд застосувати до даних правовідносин наслідки пропуску строку давності, оскільки після направлення відповідачу письмового повідомлення про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за  цим договором. 
Посилалася на те, що у позивача, який пред`явив вимогу, щодо повернення всієї суми кредиту строк давності закінчився 19.05.2018 року.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК ).
Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до  договору. 
Згідно  ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги  вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги. Оскільки, позовна давність спливла до основної вимоги, то вона  спливла і до вимог про стягнення   заборгованості за відсотками.
За  таких обставин суд першої інстанції дійшов  обґрунтованого  висновку щодо  відмови у позові  на підставі недодержанням позивачем строків позовної давності, про що також заявила сторона відповідача.
За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов  висновку щодо  відсутності підстав для  задоволення  позову.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування  не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом  повно  з`ясовано  обставини  справи, дана належна оцінка доказам. 
Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують.  
Підстав для скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368,  374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
                                               П о с т а н о в и л а :  
Апеляційну скаргу   представника ТОВ «Порше Мобіліті» - залишити  без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року   - залишити  без  змін. 
Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду  протягом  тридцяти днів з  дня  складення  повного  судового рішення.
Повний текст складено  18 .02.2021 р.
Головуючий  :    
                                                                 Судді :