УХВАЛА

22 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 591/5495/16-а
адміністративне провадження № К/9901/7782/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2020 року у справі №591/5495/16-а за позовом ОСОБА_1 до  Державної казначейської служби України ,  Ковпаківського  відділу державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ,  Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозгового Дениса Олеговича про  визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності,
в с т а н о в и в : 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі № 591/5495/16-а  скасовано  в частині  відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо невчинення  Ковпаківським відділом державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) дій з повернення незаконно стягнутого виконавчого збору та прийнято в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Зобов`язано Ковпаківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) розглянути питання щодо повернення стягнутого та помилково зарахованого до бюджету виконавчого збору в сумі 647,21 грн. в межах виконавчого провадження ВП 28112928  з урахуванням висновків суду. В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі №591/5495/16-а залишено без змін.
13 січня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив ухвалити додаткове  рішення в порядку частини першої  статті 252 КАС України.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що при ухваленні постанови судом не було вирішено питання щодо позовної вимоги про відшкодування на користь позивача моральної та матеріальної шкоди в розмірі 528798,70 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення  додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі № 591/5495/16-а за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державної казначейської служби України відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 05 березня 2021 року. 
За правилами частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд зазначає таке.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення  додаткового рішення по справі № 591/5495/16-а, суд апеляційної інстанції виходив з такого. 
Частиною 1  ст.252 КАС України  визначено, що суд, що ухвалив судове рішення може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;  3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Отже, зі змісту вказаної статті вбачається, що  КАС України  передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.
Як зазначив суд апеляційної інстанції, вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 29.01.2020 р. по справі №9901/118/19.
Тобто, наведеною нормою визначено, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.
При цьому, додаткове судове рішення може бути винесене на підставі лише тих доказів, які були досліджені під час судового розгляду та лише за тими обставинами, які були предметом обговорення та оцінки судом при розгляді справи.
Так, ОСОБА_1 зазначає, що при ухваленні постанови судом не було вирішено питання щодо позовної вимоги про відшкодування на користь позивача моральної та матеріальної шкоди в розмірі 528798,70 грн.
Як зазначено судом апеляційної інстанції,  в межах спірних відносин 14 квітня 2020 року позивач подав уточнений адміністративний позов, в якому просив, зокрема, стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 528798,70 грн. на відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди, завданої в результаті незаконних дій виконавчого органу державної влади, що спричинило приниження честі, гідності та порушення його конституційного права на належне йому майно.
Однак, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 уточнений адміністративний позов ОСОБА_1  до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державної казначейської служби України в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди було повернуто позивачу без розгляду.
Таким чином, під час розгляду справи та прийняття рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі № 591/5495/16-а, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди не були предметом розгляду справи та не досліджувались судом.
Колегія суддів апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні зазначила, що як свідчать матеріали справи, ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 20.05.2020 в частині повернення позивачу без розгляду уточненого адміністративного позову щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди оскаржено не було.
Відповідно до ч.ч. 1, 5  ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів Другого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення, а тому відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення  додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11.06.2020 по справі № 591/5495/16-а. 
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний відповідачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено із правильним очевидним застосуванням положень  статті 252 КАС України, а мотиви касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм права.
За змістом пункту 2 частини другої  статті 333 КАС України  у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій  статті 328 КАС України.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись  статтею 333 КАС України
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2020 року у справі №591/5495/16-а за позовом ОСОБА_1 до  Державної казначейської служби України ,  Ковпаківського  відділу державної виконавчої служби міста Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),  Начальника Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Мозгового Дениса Олеговича про  визнання протиправним рішення, дій та бездіяльності.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова