ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22321/18                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Патратій О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Ганечки О.М., Губської Л.В., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", третя особа - Рада адвокатів міста Києва,  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
Історія справи.

24.12.2018 ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (далі - Відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.133), просив    суд:
- визнати протиправною бездіяльність Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України як розпорядника публічної інформації, щодо внесення до Єдиного реєстру адвокатів України публічної інформації у формі відкритих даних та відомостей стосовно адвоката ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Недержавну некомерційну професійну організацію "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України (ЄДРПОУ: 38488439) внести до Єдиного реєстру адвокатів України публічну інформацію у формі відкритих даних та відомостей стосовно адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 005819 від 08.12.2016 на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 10.11.2016  №56) для відображення на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України (http://erau.unba.org.ua) для загального доступу;
- визнати протиправними дії Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України як розпорядника публічної інформації, щодо виключення або вилучення чи шляхом переведення у статус "неактивних" чи "невидимих" відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України публічної інформації у формі відкритих даних та відомостей стосовно адвоката ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на протиправність вилучення з відкритого доступу публічної інформації щодо нього як з Єдиного реєстру адвокатів України, чим порушено його законні права та інтереси.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2020 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними дії Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" щодо вилучення з відкритого доступу публічної інформації щодо адвоката ОСОБА_1 з Єдиного реєстру адвокатів України (http://erau.unba.org.ua); зобов`язано Недержавну некомерційну професійну організацію "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська 3, 2-й поверх; ЄДРПОУ 38488439) відновити для публічного доступу відомості про адвоката ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ 005819 від 08.12.2016, видане на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 10.11.2016 №56) в Єдиному реєстрі адвокатів України шляхом їх відображення у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України (http://erau.unba.org.ua). У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Постановляючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у відповідності до вимог та процедури, визначеної  Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  набув право на зайняття адвокатською діяльністю, отримавши відповідне свідоцтво та посвідчення, має гарантоване вказаним  Законом  право на здійснення такої діяльності. Однією із законодавчих вимог, що забезпечує реалізацію адвокатом його повноважень є включення про нього інформації до ЄРАУ та її відображення на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, а не включення чи не відображення цієї інформації є перешкодою для здійснення адвокатом його діяльності.
При цьому, суд, керуючись нормами ст.ст. 2, 4, 5, 19 КАС України, зазначив, суд першої інстанції прийшов до висновку, що таке рішення Відповідача є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України та порушує права та інтереси Позивача, які підлягають судовому захисту.
У той же час, суд, зазначив, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача щодо невнесення до Єдиного реєстру адвокатів України публічної інформації у формі відкритих даних та відомостей стосовно адвоката ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено судом, інформація щодо позивача первинно була внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, однак у подальшому протиправно вилучена.
Позивач вказане судове рішення в частині відмовлених позовних вимог не оскаржує.
Відповідач, не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати його, як таке що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
В обґрунтування своїх вимог Апелянт зазначає, що станом на 06.02.2019 відомості стосовно позивача в Єдиний реєстр адвокатів України адміністратором Першого рівня бази даних ЄРАУ Радою адвокатів міста Києва не вносились, що підтверджується скрін-шотом з адміністративної панелі бази даних ЄРАУ адміністратора Другого рівня - Ради адвокатів України та довідкою №147 начальника відділу ЄРАУ департаменту самоврядування Секретаріату РАУ (НААУ) ОСОБА_3 від 06.02.2019.
Також відповідач посилається на те, що надані позивачем витяги: серії АА №034238 від 27.01.2017 та АА №020001 від 19.02.2018 нібито з Єдиного реєстру адвокатів України підписані ОСОБА_2 , як головою Ради адвокатів міста Києва,  не є належними доказами та    офіційними документами, які підтверджують внесення відомостей до бази даних ЄРАУ, оскільки на момент «внесення» відомостей стосовно позивача, у ОСОБА_2 був відсутній пароль доступу до адміністративної бази даних ЄРАУ, що підтверджується розпорядженням Голови Національної асоціації адвокатів України №80 від 10.10.2016, відповідно до якого колишній Голові асоціації адвокатів міста Києва ОСОБА_2 заблоковано доступ до бази даних ЄРАУ, як адміністратору Першого рівня, та рішенням Ради адвокатів України №236 від 15.11.2017 «Про розгляд заяви ОСОБА_2 щодо надання паролю доступу до адміністративної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України Ради адвокатів міста Києва».
Апелянт просить при прийнятті рішення у цій справі прийняти до уваги висновки суду у справі  № 607/3128/16-ц. 
Апелянт вважає, що, оскільки ОСОБА_2 не маючи паролів доступу до ЄРА України та маючи діюче дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, не мала ні технічної, ні юридично-правової можливості вносити будь-яку інформацію, зокрема, і щодо позивача до ЄРА України на Першому рівні, видавати та підписувати витяг з ЄРА України.
Третя особа Рада адвокатів міста Києва подали відзив на апеляційну скаргу, в якій просять її задовольнити у повному обсязі з огляду на обґрунтованість (т.2 а.с.75). 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано на правильність висновків суду першої інстанції, відповідь на відзив Ради адвокатів міста Києва на апеляційну скаргу  та клопотання про застосування до спірних правовідносин норм права викладених у постанові Верховного суду 23.12.2019 у справі № 826/17484/16(т. 2 а.с.55, 86, 99).
Також третьою особою подано клопотання про постановлення судом у цій справі окремої ухвали, яку обгрунтовано тим, що в діях ОСОБА_1 вбачається ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1 та 4 ст.358 КК України, а саме підроблення документа та використання такого завідомо підробленого документа, з направленням ухвали на розгляд до прокурора міста Києва (т.2 а.с.121). 
Крім того, 22.12.2020 відповідачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.10.20202 у справі № 826/3443/18 відповідно до якого ОСОБА_2 після 08.10.2016 р. не є головою Ради адвокатів міста Києва, отже не мала повноважень визначених ст.ст.48-49 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» приймати рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, тому ОСОБА_1 рахується таким, що не закінчив процедуру для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          
Обставини, встановлені судом.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач 08.02.2016 склав кваліфікаційні іспити для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, що підтверджується свідоцтвом про складення кваліфікаційного іспиту, виданим КДКА м. Києва (т.1 а.с.7). 
У подальшому, позивач пройшов стажування та Радою адвокатів м. Києва, за підписом голови ОСОБА_2 на підставі Рішення ради адвокатів міста Києва від 10.11.2016 №56, позивачу видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 005819 від 08.12.2016 (т.1 а.с.9).
13.06.2016 позивач звернувся до Ради адвокатів м. Києва із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України подавши необхідні документи, в тому числі щодо оплати внеску на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування відповідно до вимог діючого законодавства.
За результатами вказаного звернення, до електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України були внесені необхідні відомості щодо позивача, як адвоката, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА № 034238 від 27.01.2017 та серії АА № 020001 від 19.02.2018 (час формування витягу 10:15), виданим Радою адвокатів міста Києва (т.1 а.с.13).
20.03.2017 позивач як адвокат був взятий на облік платника податків до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, що підтверджується відповідною довідкою № 1726511400010 (т.1 а.с.11).
Згідно квитанцій позивачем, як адвокатом, у 2017 та 2018 роках  були сплачені внески на забезпечення адвокатського самоврядування (т.1 а.с.16).
22.12.2018 позивач з Єдиного державного реєстру адвокатів дізнався про відсутність своїх даних як адвоката на офіційному сайті НААУ.
На час розгляду цієї справи інформація щодо позивача як адвоката на офіційному сайті Національної асоціації адвокатів України (https://erau.unba.org.ua/) відсутня. 
Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, і не є  спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI),  Положенням про Раду адвокатів України, затвердженим Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012 (далі - Положення), Порядком ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 р. № 26 (зі змінами)(далі -Порядок).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі  ст. 46 Закону № 5076-VI  організаційними формами адвокатського самоврядування, зокрема є рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.
  Статтею 45 Закону № 5076-VI  передбачено, що Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об`єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.
Національна асоціація адвокатів України, зокрема, забезпечує доступ та відкритість інформації стосовно адвокатів України.
Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.
Згідно з ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 4  ст. 55 Закону № 5076-VI  в період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України.
Повноваження і порядок роботи Ради адвокатів України визначаються цим Законом та положенням про Раду адвокатів України, що затверджується з`їздом адвокатів України.
Рада адвокатів України підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України.
Рада адвокатів України здійснює контроль за діяльністю рад адвокатів регіонів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та надання витягів з нього; забезпечує ведення офіційного веб-сайту Національної асоціації адвокатів України.
Згідно зі  ст. 17 Закону № 5076-VI  Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього  Закону  набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
До Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості: 1) прізвище, ім`я та по батькові адвоката; 2) номер і дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, номер і дата прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (номер і дата прийняття рішення про включення адвоката іноземної держави до Єдиного реєстру адвокатів України); 3) найменування і місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності, номери засобів зв`язку; 4) адреса робочого місця адвоката, номери засобів зв`язку; 5) інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 6) інші відомості, передбачені цим Законом.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом.
У п. 9 ч. 4  ст. 48 Закону № 5076-VI  передбачено, що Рада адвокатів регіону, окрім іншого, забезпечує в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України.
  Частиною 3  статті 57 Закону № 5076-VI  встановлено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.
Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.
Порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України затверджується Радою адвокатів України.
Відповідно до п. 1 Положення Рада адвокатів України діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України, є національним органом адвокатського самоврядування, на який державою покладено виконання у період між з`їздами адвокатів України публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі адвокатури України.
Згідно з п.п. 1.1.-1.4. Порядку № 26 Єдиний реєстр адвокатів України - це електронна база даних, яка містить відомості про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до  Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  набули права на зайняття адвокатською діяльністю, та про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.
Рада адвокатів України забезпечує ведення ЄРАУ, координує діяльність, здійснює організаційне, методичне, інформаційне забезпечення рад адвокатів регіонів щодо внесення ними відомостей до ЄРАУ та надання витягів з нього згідно цього Порядку.
Внесення відомостей до ЄРАУ здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України за правилами цього Порядку.
Рада адвокатів України забезпечує технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення ЄРАУ, надання реєстраторам доступу до нього, збереження і захист даних, що містить ЄРАУ, надає роз`яснення, проводить навчання щодо наповнення та користування ЄРАУ, а також виконує інші функції, передбачені  Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», цим Порядком.
  Пункт 2.1. Порядку. Відомості до ЄРАУ вносяться за дворівневим принципом. Перший рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується радами адвокатів регіонів, Другий рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується Радою адвокатів України.
  Пунктами 2.8, 2.9 Порядку № 26 визначено, що відомості, що підлягають внесенню до ЄРАУ, включаються до нього адміністратором бази даних ЄРАУ ради адвокатів регіону не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, встановлених  Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  та рішеннями Ради адвокатів України.
Інформація, внесена до ЄРАУ у відповідності до правил системи бази даних ЄРАУ адміністратором бази даних ЄРАУ ради адвокатів регіону, є відомостями (інформацією) Першого рівня і є не доступними (не відкритими) для користувачів на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.
  Пункт 2.13. Порядку. Адміністратори бази даних ЄРАУ Секретаріату Ради адвокатів України перевіряють правильність, повноту та точність інформації (відомостей) внесеної на Першому рівні, а також скан-копії документів, які є підставою для внесення таких відомостей у відповідності до цього Порядку, слідуючи вказівкам системи бази даних, корегують її у випадку необхідності та затверджують її.
  Пункт 2.15. Порядку. У момент затвердження адміністратором ЄРАУ Другого рівня відомостей, отриманих від адміністратора ЄРАУ Першого рівня, вони набувають статусу відомостей (інформації) Другого рівня і стають активними та відкритими на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України для загального доступу, за винятком випадків, передбачених цим Порядком.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Матеріалами справи підтверджено, що 08.02.2016 Позивач склав кваліфікаційні іспити для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, отримав свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту, пройшов стажування, прийняв присягу адвоката та отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Отже, позивач у відповідності до вимог та процедури, визначеної Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набув право на зайняття адвокатською діяльністю, про що отримав відповідне свідоцтво та посвідчення, тому має право на зайняття такою діяльністю, що гарантоване вказаним Законом.
Такий висновок зроблено судом першої інстанції, з яким погоджується й суд апеляційної інстанції.
При прийнятті рішення в цій справі приймаються до уваги правові висновки Верховного Суду висловлені у справі № 826/2079/18.  
Верховний Суд зазначає, що складення присяги адвоката України розглядається законодавцем як церемоніальна процедура, що визначає початок набуття повноважень (доступ до професії), а також взяття на себе особою, призначеною на відповідну посаду, зобов`язань щодо належного виконання своїх службових обов`язків за такою посадою.
Слід зазначити, що професія є складовою права на приватне життя, що підтверджується усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, у пункті 165 рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11) вказано, що: "приватне життя "включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру" (див. рішення від 07 серпня 1996 року у справі "С. проти Бельгії" (С. v. Belgium), п. 25, Reports 1996-III).        Стаття 8 Конвенції        "захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом" (див.        рішення у справі "Прітті проти Сполученого Королівства" (Pretty v. The United Kingdom), заява № 2346/02, п. 61, ECHR 2002-III). Поняття "приватне життя" в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом (див. рішення від 16 грудня 1992 року у справі "Нємець проти Німеччини" (Niemietz v. Germany), п. 29, Series А № 251-В). Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на "приватне життя" (див. рішення у справах "Сідабрас та Джяутас проти Литви" (<…>), заяви №№ 55480/00 та 59330/00, п. 47, ECHR 2004-VIII, та "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05, пп. 22-25, від 28 травня 2009 року).
Питання щодо допуску до професії адвоката неодноразово були предметом розгляду Європейським судом з прав людини.
            Так, зокрема у пунктах 33 - 35 рішення цього міжнародного судового органу від 28 травня 2009 року у справі "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява №26713/05, ЄСПЛ, визнаючи порушення вимог  статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  в аспекті права на професію адвоката вказав, що в цьому випадку проблема полягає у тому факті, що Колегія адвокатів держави-відповідача спочатку надала дозвіл заявниці пройти передбачене  законом  стажування, проте в решті-решт не дозволила їй брати участь у відповідних екзаменаційних процедурах для отримання свідоцтва адвоката. ЄСПЛ зазначає, що така відмова Колегії адвокатів була здійснена на останній стадії процесу, пов`язаного з зарахуванням заявниці в реєстр адвокатів Колегією адвокатів на стадії, коли вперше виникло питання про громадянство заявниці в контексті перешкоди для участі у екзаменах, організованих колегією. Тому такий крок Колегії адвокатів неочікувано поставив під сумнів професійну ситуацію заявниці після того, як сама ж Колегія адвокатів надала дозвіл на те, що заявниця вісімнадцять місяців свого професійного життя присвятила виконанню умов про передбачене Колегією адвокатів стажування. З урахуванням природи та підстав такого стажування, так як вони встановлені в законодавстві держави-відповідача, заявниця не змогла б пройти стажування, якби Колегія адвокатів відповіла б відмовою на її заяву про стажування (п. 33 рішення у справі "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05).
У пункті 34 вказаного рішення ЄСПЛ зазначено, що держава-відповідач надала докази того, що заявниця була допущена до процедур, пов`язаних з отриманням свідоцтва адвоката через недбалість. ЄСПЛ вважає, що навіть якщо припустити, що спершу заявниця була допущена до стажування внаслідок помилки зі сторони Колегії адвокатів, і що, відповідно, мова не йшла про мовчазну згоду щодо її права на участь в екзаменах після стажування всупереч її громадянства, однієї цієї складової було б недостатньо, щоб посягати на професійне життя заявниці. Дійсно, питання про те, чи був мотив недопущення заявниці до її участі в екзаменах, а саме її громадянство, достатньо обгрунтованим не є першочерговим у цій справі. Суттєвим є той факт, що влада надала дозвіл заявниці пройти передбачене стажування, хоч було зрозуміло, що по закінченню стажування вона не отримає право брати участь в екзаменах в адвокатуру. (п. 34 рішення у справі "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05).
            З огляду на наведене, у пункті 35 рішення у справі "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05 ЄСПЛ вказав, що в діях компетентних органів держави-відповідача не було достатньої послідовності та поваги до особи та професійного життя заявниці і що держава-відповідач за таких умов порушила право заявниці на повагу до її приватного життя за змістом  статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
            Враховуючи прецедентну практику ЄСПЛ у справі "Бігаєва проти Греції" (Bigaeva v. Greece), заява № 26713/05, слід зазначити, що у спірних правовідносинах дії відповідача мають вплив на приватне життя позивача в аспекті доступу до професії.        
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, яким правильно встановлено, що Позивач у відповідності до вимог та процедури, визначеної  Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  набув право на зайняття адвокатською діяльністю, отримавши відповідне свідоцтво та посвідчення, має гарантоване вказаним  Законом  право на здійснення такої діяльності. Однією із законодавчих вимог, що забезпечує реалізацію адвокатом його повноважень є включення про нього інформації до Єдиного реєстру адвокатів України та її відображення на офіційному веб-сайті Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" (www.unba.org.ua), а не включення чи не відображення цієї інформації є перешкодою для здійснення адвокатом його діяльності.
              З огляду на наведене, прийняття рішення Національною асоціацією адвокатів України "Про деякі питання реалізації Висновків спеціальної тимчасової комісії з перевірки діяльності органів адвокатського самоврядування міста Києва" від 11 червня 2016 року № 156 щодо заборони Раді адвокатів міста Києва як адміністратору Першого рівня, вносити до Єдиного реєстру адвокатів України відомості про осіб, які отримали свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтв про складення кваліфікаційного іспиту, виданих неповноважним органом Київською міською КДКА з 12 жовтня 2012 року фактично створило умови, за яких особи, які, починаючи з 12 жовтня 2012 року, отримали право на заняття адвокатською діяльності, позбавлені права продовжувати здійснювати таку діяльність за відсутності законодавчо визначених для цього підстав.
                    Разом з цим  Законом № 5076-VІ  чи Порядком № 26 прямо не передбачено такої підстави для відмови у включенні до Єдиного реєстру адвокатів України чи відмови у публічному відображенні відомостей про адвоката у Єдиного реєстру адвокатів України як порушення адміністратором Першого рівня заборон, встановлених Радою адвокатів України.
          Відповідно до пункту 3.7 Порядку № 26, якщо до Єдиного реєстру адвокатів України були внесені відомості про адвокатів, які отримали свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю або свідоцтва про складання кваліфікаційних іспитів після 19 листопада 2012 року у відповідних радах адвокатів регіону або кваліфікаційно-дисциплінарних комісіях адвокатури, положення про яких не затверджувались та належна їх державна реєстрація не здійснювалась, інформація може скеровуватися до ВКДКА для прийняття відповідного рішення.
              Не містить таких підстав і стаття 4 Порядку № 26, що врегульовує порядок внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиного реєстру адвокатів України.
Слід зазначити, що Позивачем були вчинені всі залежні від нього дії щодо отримання статусу адвоката, у тому числі складено кваліфікаційний іспит та отримано відповідне свідоцтво. 
Станом на час складення Позивачем іспиту Київська міська кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури була зареєстрована як юридична особа і не була визнана нелегітимним та неуповноваженим органом на видачу свідоцтв про складання кваліфікаційного іспиту адвокатами. На момент отримання позивачем свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту підстави вважати цей документ недійсним, а КДКА нелегітимною були відсутні.
            Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 02 червня 2020 року у справі № 826/10717/18 та від 11 червня 2020 року у справі №826/1765/18.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
                  Отже, всі доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи, тому вони не заслуговують уваги.
Згідно з вимогами частини 1  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78  цього Закону, що і було зроблено позивачем.
Відповідно до вимог частини 2  статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем  надано суду належні та допустимі докази щодо обґрунтованості позовних вимог, а відповідачем не доведено правомірність спірного рішення.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.        
Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до  ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.
Крім того, колегія суддів на вбачає підстав для постановлення окремої ухвали в цій справі.
Повний текст виготовлено 15.02.2021.
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд
                                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Недержавної некомерційної професійної організації   "Національна асоціація адвокатів України" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2020 року - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", третя особа - Рада адвокатів міста Києва,  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  

                                                                                                                                                                                                                                           

Колегія суддів:                                                                                              О.В. Карпушова  

                                                                                                              О.М. Ганечко

                                                                                                             Л.В. Губська