УХВАЛА

17 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/5045/19
адміністративне провадження № К/9901/7838/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Блажівської Н.Є.,
суддів: Дашутіна І.В., Желтобрюх І.Л., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізької області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЗ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «НПЗ» звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним і скасувати Рішення комісії ГУ ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1291373/37540226 від 26 вересня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 15 серпня 2019 року та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 15 серпня 2019 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 3 січня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 3 січня 2020 року.
9 березня 2021 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізької області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
При цьому скаржник зазначає, що на дату подання апеляційної скарги скаржник був фактично позбавлений можливості сплатити судовий збір.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з приписів пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій закріплено обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за наявності постанови про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Постановою Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 815/1310/16, зазначено те, що використана законодавцем конструкція частини третьої статті 298, пунктів 3, 4 з врахуванням частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України є чіткою та не викликає множинного розуміння, а тому правила пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають обмеженню в застосуванні, а норми частини третьої статті 298 вказаного Кодексу - розширеному тлумаченню.
Зважаючи на викладене, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у даній справі суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права, правильно застосував положення пункту 3 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Таким чином, подана касаційна скарга є необґрунтованою. Правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізької області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПЗ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач                                                                       Н.Є. Блажівська

Судді                                                                                           І.В. Дашутін 

                                                                                          І.Л. Желтобрюх