УХВАЛА

04 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 822/469/15
адміністративне провадження № К/9901/36247/20
Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 822/469/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російське спільне підприємство «Антей» ЛТД до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-російське спільне підприємство «Антей» ЛТД звернулося до  Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, якому просило:
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 06 жовтня 2014 року № 0001882202, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 3623153,19 грн, у т.ч., за основним платежем 3476805,22 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 146347,97 грн.
Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року, адміністративний позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 12 березня 2019 року касаційну скаргу Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області задоволено частково. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2015 року у справі № 822/469/15 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Шепетівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області № 0001882202 від 06 жовтня 2014 року.
Не погоджуючись з рішенням суддів апеляційної інстанції, 28 грудня 2020 року від скаржника надійшла касаційна скарга.
Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2021 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Хмельницькій області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовлено. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 822/469/15 залишено без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження з доказами на підтвердження вказаних обставин.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано заяву про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якій скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року.
У вказаній заяві податковий орган зазначає, що вже звертався до суду з касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду від 21 серпня 2020 року, від 23 вересня 2020 року її повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги. Також, зазначає, що представник відповідача, яка супроводжує справу № 822/469/15 Величко І. В. тривалий період знаходилась на лікарняному.
Наведені скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів касаційної скарги, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 02 липня 2020 року, повне судове рішення складено 03 липня 2020 року, вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду 13 серпня 2020 року, проте ухвалою Верховного Суду від 21 серпня 2020 року касаційну скаргу повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги (щодо зазначення підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України), яку ним отримано 31 серпня 2020 року. 
Податковий орган повторно подав касаційну скаргу, утім ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року касаційну скаргу знову повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги (щодо зазначення підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України), яку ним отримано 28 вересня 2020 року, а втретє скаржником подано касаційну скаргу до поштового відділення лише 24 грудня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Аналіз положень ст. 5, 13, 328, 329 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.
Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №    45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006    року, заява № 23436/03).
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Окрім цього, при вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.
Також, слід зазначити, що зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Наведені скаржником обставини не свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та не є об`єктивними істотними перешкодами для своєчасної реалізації процесуальних прав.
Верховний Суд звертає увагу на те, що факт перебування особи, відповідальної за супроводження цієї справи, на лікарняному не може бути підставою для несвоєчасного подання касаційної скарги, оскільки податковий орган є суб`єктом владних повноважень, який має визначену штатним розписом чисельність працівників, а процесуальна дієздатність органу владних повноважень не пов`язана з конкретною службовою особою.
Своєю чергою, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнанні судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області в задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 822/469/15.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі № 822/469/15.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          М. М. Яковенко

Судді                                                                                                              І. В. Дашутін 

О. О. Шишов