ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Лисенко В.І.                                                                                                       суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року                                                                                     Справа № 320/10078/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                                Епель О.В., 
суддів:                                                       Карпушової О.В., Степанюка А.Г., 
за участю секретаря                               Сакевич Ж.В.,
представника відповідача                    Сінька А.А.,
представника третьої особи          Мушинського Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційними скаргами Міністерства юстиції України і товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року у справі

за позовом            малого підприємства «ВІКФІЛ»

до                     Міністерства юстиції України,

третя особа на стороні відповідача, 
яка не заявляє самостійні вимоги 
на предмет спору:           товариство з обмеженою відповідальністю 
«Науково-Виробниче підприємство «Гетьман»

про                     визнання протиправним та скасування наказу, 
скасування реєстраційної дії та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Мале підприємство «ВІКФІЛ» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» про:
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 08.10.2020 № 3485/5, яким було скасовано реєстраційну дію (запис) від 26.04.2019 № 14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036); 
- скасування реєстраційної дії (запису) № 1004159950050008892 від 08.10.2020, вчиненої державним реєстратором Лугченко А.Г. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036) на виконання наказу Міністерства юстиції України №3485/5 від 08.10.2020; 
- поновлення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії (запису) від 26.04.2019 № 14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведеної державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо ТОВ «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036).
В обґрунтування заявлених позовних вимог МП «Вікфіл» посилається на наявність у ТОВ «Таврія-11» перед ним заборгованості за векселем, що ТОВ «НВП «Гетьман», як правонаступнику вказаного товариства було направлено відповідну вимогу про сплату за векселем, яке не сплатило відповідних коштів, а звернулося до відповідача зі скаргою на рішення державного реєстратора щодо його правонаступництва.
При цьому, позивач вважає, що ТОВ «НВП «Гетьман» пропущено 60-денний строк звернення до Міністерства юстиції України із зазначеною скаргою, що відповідач при її розгляді вийшов за межі викладених у ній підстав звернення скаржника, умисно залучив до участі в розгляді цієї скарги заінтересованих осіб - ТОВ «Таврія-11», яке припинено 26.04.2019, державного реєстратора Прошкіна  О.В., акредитація якого скасована наказом Мін`юсту від 06.06.2019 №  1693/5, упереджено призначив розгляд скарги ТОВ «НВП «Гетьман» від 17.08.2020 на 01.09.2020, проігнорував зауваженні позивача на цю скаргу.
Крім того, на переконання позивача, відповідач не міг розглядати вказану скаргу, оскільки у справі № 914/1939/20 в порядку господарського судочинства вирішується відповідний спір щодо правонаступництва.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що скарга ТОВ «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» була подана до Міністерства юстиції України з порушенням 60-денного строку і розглянута відповідачем без дотримання відповідної процедури, визначеної чинним законодавством, зокрема без запрошення державного реєстратора та без повідомлення позивача.
Разом з тим, суд установив, що позивач звертався до Комісії Міністерства юстиції України із заявою про залучення його заінтересованою особою та звертав увагу Комісії на пропуск скаржником строку звернення з вказаною скаргою, тобто знав про її подання.
При цьому, судом було встановлено, що підставами для прийняття відповідачем спірного наказу було, зокрема, те, що оспорювані реєстраційні дії вчинені державним реєстратором Прошкіним О.В. всупереч пунктам 3, 4 частини другої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а саме: за відсутності електронних документів. 
Однак, з цього приводу суд зазначив, що відсутність документів в електронній формі не є достатньою підставою для скасування прийнятого ним реєстраційного рішення.
Також, установивши, що державну реєстрацію проведено реєстратором у м.  Києві за заявою  щодо підприємства в Київській області, що було кваліфіковано Міністерством юстиції України як порушення статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», суд дійшов висновку про протиправність спірного наказу, з урахуванням інших вищенаведених обставин.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач і третя особа - ТОВ «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю.
Відповідач у своїй скарзі посилається на те, що безпосередньо судом першої інстанції було встановлено відсутність документів в електронній формі, на підставі яких державним реєстратором прийнято спірне рішення, але такі обставини проігноровано.
Разом з тим, апелянт вказує, що Комісією Мін`юсту при проведенні перевірки не встановлено факту подання хоча б якихось документів для прийняття відповідного реєстраційного рішення (у паперовому або електронному вигляді) і зворотного в ході розгляду справи учасниками не доведено.
При цьому, апелянт звертає увагу на те, що спірне реєстраційне рішення було прийнято безпосередньо відносно ТОВ «НВП «Гетьман», а не іншого товариства, та стосується саме змін у його установчих документах, внаслідок яких змінено кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та редакцію статуту ТОВ «НВП «Гетьман».
Більш того, апелянт зазначає, що Комісія Мін`юсту також установила і прийнята до уваги, що після проведення вказаної реєстраційної дії, щодо якої ТОВ «НВП «Гетьман» звернулося зі скаргою, за відсутності жодних документів було проведено наступну реєстраційну дію (фактично одразу), яка є похідною та внаслідок якої до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про правонаступника - ТОВ «ТАВРІЯ-11».
Водночас, апелянт відзначає, що вказана реєстраційна дія проведена без документів та з позначкою «технічна дія».
Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції установив, що місцезнаходженням ТОВ «НВП «Гетьман» є м. Львів, але реєстраційне рішення прийнято державним реєстратором у м. Києві Прошкіним О.В., однак, такі обставини також безпідставно, на переконання апелянта, були відхилені судом першої інстанції.
Втім, апелянт відзначає, що компетенція державного реєстратора Прошкіна  О.В. не поширюється на м. Львів і що з цих та наведених вище підстав він зобов`язаний був відмовити у вчиненні відповідної реєстраційної дії, відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Апелянт наполягає на тому, що наведені обставини, які безспірно підтверджуються матеріалами справи, свідчать про грубі порушення державним реєстратором вимог ст.ст. 4, 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» і Порядку № 359/5 та є безумовною підставою для скасування прийнятого ним рішення.
Разом з тим, апелянт вказує, що Комісією Мін`юсту під час розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман» було враховано всі обставини, які мали значення для її об`єктивного розгляд.
Крім того, апелянт зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що позивача не було повідомлено про розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман», спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що безпосередньо представник позивача був присутнім на засіданні Комісії Мін`юсту, а також до засідання звертався до Комісії із заявою про його залучення і в своїй же заяві чітко вказував дату та час проведення розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман» Комісією Мін`юсту та навів відповідні свої доводи, тобто був обізнаний і щодо самої скарги і щодо її розгляду.
При цьому, апелянт вказує, що доводи позивача, що були викладені у зазначеній заяві, опрацьовувалися та перевірялися Комісією під час розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман».
Також апелянт зазначає, що Комісією Мін`юсту при розгляді скарги ТОВ «НВП «Гетьман» не встановлювалося право на майно та/або не вирішувався певний корпоративний спір, а перевірялося дотримання державним реєстратором при прийнятті відповідного рішення процедури, визначеної законодавством.
ТОВ «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» в обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» чітко визначено 60-денний строк, протягом якого особа має право звернутися зі скаргою до Міністерства юстиції України та який обчислюється з дня, коли така особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією, і зазначає, що воно не могло своєчасно дізнатися про порушення своїх прав оспорюваним рішенням державного реєстратора від 26.04.2019, оскільки відповідний запис щодо правонаступництва юридичних осіб до Реєстру взагалі внесено не було.
На підтвердження своїх доводів апелянт посилається на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
При цьому, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно враховано доводи позивача про те, що відповідний запис був внесений до Реєстру, але в наступному видалений на підставі наказу відповідача. Апелянт вказує, що такі доводи позивача спростовуються безпосередньо матеріалами цієї справи, які не були досліджені судом першої інстанції.
Також апелянт, посилаючись на практику Верховного Суду у постановах від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18 та від 22.05.2020 у справі №  825/2328/16, вказує, що навіть у разі допущення відповідачем певних процедурних порушень при прийнятті спірного наказу вони не впливають на правильність прийнятого ним рішення (наказу).
Разом з тим, ТОВ «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» вважає, що права позивача оскаржуваним ним наказом Мін`юсту взагалі не порушуються і що відповідач перевіряв рішення державного реєстратора виключно на предмет дотримання процедури його прийняття, а не розглядав майновий спір (зокрема, щодо векселів), про який зазначає позивач.
З цих та інших підстав апелянти вважають, що оскаржуване ними рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2021 та від 01.02.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
Відзиви на апеляційні скарги не надходили.
09.02.2021 від позивача надійшло клопотання про відкладення судового розгляду цієї справи, у задоволенні якого ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
26.04.2019 державним реєстратором Прошкіним О.В. проведено реєстраційну дію № 14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», внаслідок якої внесено відомості про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та змінено редакцію статуту ТОВ «НВП «Гетьман».
Також, 26.04.2019 державним реєстратором Прошкіним О.В. проведено реєстраційну дію № 14157770040008892, якою припинено ТОВ «Таврія-11» (код ЄДРПОУ 22749307) та його правонаступником визначено ТОВ «НВП «Гетьман» (код ЄДРПОУ 31804036).
У подальшому, 24.07.2020 та 27.07.2020 МП «Вікфіл» було направлено на адресу ТОВ «НВП «Гетьман» наступні документи: вимога про сплату за простим векселем АА2737694 загальною номінальною вартістю 14322328,93 грн. від 29.07.2016 (вимога здійснити оплату по даному векселю до 17:00, 29.07.2020), акт про пред`явлення векселя до оплати в 2-х примірниках, копія лицьової та зворотної сторін векселя на 2 арк.).
17.08.2020 ТОВ «НВП «Гетьман» за підписом генерального директора ТОВ «НВП «Гетьман» Леньо Андрія Романовича було направлено до Міністерства юстиції України скаргу «НВП «Гетьман» від 17.08.2020 № 41917, що була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.08.2020 за № 24225-33-20.
У зазначеній скарзі ТОВ «НВП «Гетьман» просило скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 26.04.2019 № 14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним О.В. щодо ТОВ «НВП «Гетьман» (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036).
Суб`єкт оскарження за вказаною скаргою: Державний реєстратор комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкін О.В.; Заінтересовані особи: ОСОБА_1 , КОМПАНІЯ СТАР ТЕХНОЛОДЖІ АЛЬЯНС ЛІМІТЕД, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕТЬМАН-ДИСТРИБ`ЮШИН», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАВРІЯ-11».
Вказана скарга мотивована тим, що в діях ТОВ «Таврія-11» правонаступника Асоціації фермерських господарств «Таврія» прослідковується корупційна складова, у вигляді неповідомлення «НВП «Гетьман» про заборгованість перед МП «Вікфіл», яка не увійшла в розподільчий баланс, у вигляді простого векселя. Наголошено, що при реорганізації було грубо порушено процедуру реорганізації, а тому просили скасувати реєстраційну дію від 26.04.2019 № 14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гетьман». При цьому, зауважило, що про порушене право дізналося лише 29.07.2020.
31.08.2020 МП «Вікфіл» було подано до Офісу протидії рейдерства Міністерства юстиції України письмове клопотання про залучення МП «Вікфіл» заінтересованою особою до розгляду даної скарги від 17.08.2020.
На засіданні Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції 01.09.2020 було розглянуто скаргу ТОВ «НВП «Гетьман» від 17.08.2020.
Цього ж дня, Колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції за результатами розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман» від 17.08.2020 № 41917 підготувала висновок, яким рекомендувала задовольнити дану скаргу в повному обсязі.
Підставою для задоволення скарги, як зазначено у висновку, стало те, що відповідно до відомостей в ЄДР щодо ТОВ «НВП «Гетьман», державним реєстратором Прошкіним О.В., всупереч пунктам 3, 4 частини другої статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» (у редакції чинній на момент проведення оскаржуваних реєстраційних дій) та Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, не виготовлено електронні копії документів, поданих йому для державної реєстрації у паперовій формі, що викликає сумнів щодо факту подання йому цих документів для проведення оскаржуваних реєстраційних дій.
Крім того, Колегією встановлено, що місцезнаходженням ТОВ «НВП «Гетьман», станом на момент проведення реєстраційних дій було м. Львів, а робоче місце державного реєстратора Прошкіна О.В. є м. Київ.
Наказом Міністерства юстиції України 08.10.2020 № 3485/5 було вирішено:
1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО- ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГЕТЬМАН» від 17.08.2020 задовольнити у повному обсязі.
2. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 26.04.2019 №14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГЕТЬМАН» (ідентифікаційний код юридичної особи 31804036).
3. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.
08.10.2020 представником Міністерства юстиції України Лугченко А.Г. здійснено скасування реєстраційної дії, про що внесено запис №  1004159950050008892 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців.
Внаслідок даних реєстраційних дій з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було видалено інформацію про правонаступництво ТОВ «НВП «Гетьман» за правами та обов`язками ТОВ «Таврія-11».
Позивач, вважаючи вищевказаний наказ відповідача та, відповідно, зазначене реєстраційне рішення представника Міністерства юстиції України протиправними, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) та Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок №  1128).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У пунктах 5-7, 13 частини першої статті 1 Закону № 755-IV визначено, що державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.
Держатель Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - держатель Єдиного державного реєстру) - Міністерство юстиції України, яке вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Реєстраційна справа - це сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.
У частинах першій, другій статті 4 Закону № 755-IV визначено, що державна реєстрація базується на таких основних принципах:
1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;
2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;
3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;
4) державної реєстрації за заявницьким принципом;
6) єдності методології державної реєстрації;
7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;
8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;
9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.
Державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи.
Державна реєстрація фізичних осіб - підприємців на підставі документів, поданих у паперовій та електронній формі, а також державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих в електронній формі, проводиться незалежно від їх місця знаходження.
Пунктом 8 частини другої статті 5 Закону № 755-IV передбачено, що до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України та прийняття обов`язкових до виконання рішень, передбачених цим Законом.
Частиною другою статті 25 Закону передбачено, що порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:
1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);
2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;
3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;
4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;
5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;
6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;
7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;
8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;
9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;
10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі).
Згідно з частинами першою, другою, третьою, шостою, восьмою-десятою статті 34 Закону №  755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову в задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;
б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації, зупинення розгляду документів;
в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.
Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:
1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;
2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;
3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;
4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;
5) є рішення цього органу з такого самого питання;
6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;
7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;
8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;
9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;
10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.
Пунктом 2 Порядку № 1128 передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.
Відповідно до пунктів 3, 8-14 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та / або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.
У разі коли під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, Мін`юст чи відповідний територіальний орган здійснює колегіальний розгляд такої скарги на предмет наявності (відсутності) порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, що оскаржуються.
Якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально.
Під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:
1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;
2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;
3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;
4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;
5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.
Для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.
Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.
Розгляд скарг у сфері державної реєстрації колегіально під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», проводиться з урахуванням обмежень, встановлених відповідним рішенням Кабінету Міністрів України.
Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:
1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);
2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).
Копії скарги у сфері державної реєстрації та доданих до неї документів надаються особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку (крім скаржника), в день розгляду Мін`юстом чи відповідним територіальним органом скарги у сфері державної реєстрації колегіально.
За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:
1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;
2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.
За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.
Частиною  восьмою статті 34 Закону № 755-IV передбачено, що рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.
Аналогічна норма викладена у п. 17 Порядку № 1128.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством визначено чіткий порядок вчинення реєстраційних дій, повноваження суб`єктів державної реєстрації та розподіл їх компетенції за територіальним принципом. 
Разом з тим, законодавець передбачив можливість оскарження рішень (дій) державного реєстратора в досудовому порядку до Мін`юсту, якому, у свою чергу, надано повноваження проводити перевірку дотримання державним реєстратором нормативно визначеного порядку вчинення відповідної реєстраційної дії.
Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що 26.04.2019 державним реєстратором Прошкіним О.В. проведено реєстраційну дію № 14151050039008892 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», внаслідок якої внесено відомості про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) та змінено редакцію статуту ТОВ «НВП «Гетьман».
Також, 26.04.2019 державним реєстратором Прошкіним О.В. проведено реєстраційну дію № 14157770040008892, якою припинено ТОВ «Таврія-11» (код ЄДРПОУ 22749307) та його правонаступником визначено ТОВ «НВП «Гетьман» (код ЄДРПОУ 31804036).
Компетенція державного реєстратора Прошкіна О.В. на час вчинення зазначених дій поширювалася виключно на м. Київ.
Зазначена реєстраційна дія № 14151050039008892 вчинена щодо ТОВ «НВП «Гетьман», офіційним місцезнаходженням якого є м. Львів /т.1 а.с.104/. 
Реєстраційна дія від 26.04.2019 № 14157770040008892 є похідною від дії №  14151050039008892 та вчинена щодо ТОВ «Таврія-11», офіційним місцезнаходженням якого була Київська обл., Києво-Святошинський район, с.  Дмитрівка /т.1 а.с.188/, та щодо ТОВ «НВП «Гетьман», офіційним місцезнаходженням якого, як вказано вище, є м. Львів.
06.06.2019 наказом Мін`юсту № 1693/5 державному реєстратору Прошкіну  О.В. анульовано доступ до державних реєстрів.
Після отримання 29.07.2020 та 31.07.2020 листів від позивача та приватного нотаріуса з вимогою оплатити простий вексель АА №2737694, виданий АФГ «Таврія-11», ТОВ «НВП «Гетьман» стало відомо про порушення його прав і законних інтересів вказаними реєстраційними діями та протиправність їх вчинення, у зв`язку з чим 17.08.2020 зазначене товариство звернулося зі скаргою до Мін`юсту, в якій просило скасувати рішення про державну реєстрацію від 26.04.2019 № 14151050039008892.
28.08.2020 на офіційному сайті Мін`юсту було оприлюднено відповідне оголошення щодо надходження вказаної скарги ТОВ «НВП «Гетьман» та призначення її до розгляду на 15:00 год. 01.09.2020 /т.1 а.с.232/.
До розгляду вказаної скарги, тобто до 15:00 год. 01.09.2020, позивач звернувся до відповідача із заявою про залучення заінтересованою особою, в якій, зокрема зазначив, що йому відомо про надходження цієї скарги ТОВ «НВП «Гетьман» та про призначення її до розгляду на вказаний час і дату, а також виклав свої пояснення і заперечення та просив відмовити в її задоволенні /т.1 а.с.219-223/.
01.09.2020 представник позивача Чорна Н.О. була присутнім на зсіданні Колегії Мін`юсту під час розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман» /т.2 а.с.51/.
Більш того, на засіданні вказаний представник позивача зверталася з клопотанням про залучення МП «Вікфіл» в якості зацікавленої особи, яке колегія задовольнила, а після цього з клопотанням про відкладення засідання для надання їй часу на ознайомлення з матеріалами скарги, яке також було задоволено Колегією /т.2 а.с.51 зі зворотного боку/.
01.09.2020 представник позивача Чорна Н.О. ознайомилася з матеріалами скарги /т. 2 а.с.13/ і лише після цього Колегія продовжила засідання / т.2 а.с.51 зі зворотного боку та 59 (витяг з протоколу засідання № 94/.
01.09.2020 Колегією Мін`юсту складено висновок щодо скарги ТОВ «НВП «Гетьман» та оспорюваного в ній рішення державного реєстратора, яким рекомендовано відповідачу задовольнити таку скаргу і скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) реєстраційну дію від 26.04.2019 № 14151050039008892 /т.2 а.с. 17-19/.
Вказаний висновок вмотивований тим, що така реєстраційна дія вчинена державним реєстратором Прошкіним О.В. за відсутності електронних документів та за відсутності відповідних повноважень.
При цьому, під час розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман» Колегією Мін`юсту взагалі було встановлено відсутність доказів подання державному реєстратору будь-яких документів, у будь-якій формі, на підставі яких ним була вчинена така дія.
Також, під час перевірки оскаржуваної товариством реєстраційної дії Колегія Мін`юсту встановила вчинення на її підставі державним реєстратором без документів іншої похідної реєстраційної дії у відношенні ТОВ «НВП «Гетьман», а саме від 26.04.2019 № 14157770040008892, яку визначено державним реєстратором Прошкіним О.В. як «Коригування» та «технічну дію».
Обставини щодо переходу боргу за простим векселем та/або будь-які господарські/майнові правовідносини Колегією Мін`юсту під час розгляду скарги ТОВ «НВП «Гетьман» не перевірялися.
08.10.2020 відповідачем на підставі вказаного висновку Колегії Мін`юсту прийнято наказ № 3485/5, яким скаргу ТОВ «НВП «Гетьман» задоволено, та скасовано в Реєстрі реєстраційну дію від 26.04.2019 № 14151050039008892 /т.2 а.с.20/.
Висновки суду апеляційної інстанції.
1. Отже, розгляд скарги ТОВ «НВП «Гетьман» було здійснено Колегією Мін`юсту з дотриманням законодавчо визначеної процедури, за участю, зокрема, представника позивача у розгляді цієї скарги, надання йому можливості ознайомитися з її матеріалами та за наявності його письмових заперечень.
2. При цьому, доводи позивача про те, що ТОВ «НВП «Гетьман» пропущено 60-денний строк звернення до Міністерства юстиції України із зазначеною скаргою, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні, оскільки, як було встановлено вище, позивач дізнався про порушення своїх прав у зв`язку з прийняттям державним реєстратором Прошкіним О.В. спірного рішення від 26.04.2019 лише 29.07.2020, а отже саме з цієї дати, відповідно до статті 34 Закону № 755-IV, розпочинається перебіг 60-денного строку звернення зі скаргою на таке рішення.
Твердження позивача про те, що позивач міг дізнатися раніше про вчинення вказаної дії, судова колегія вважає необґрунтованими і безпідставними.
Водночас, у контексті аналізу вказаних доводів позивача суд звертає увагу на те, що спірним реєстраційним рішенням внесено зміни про кінцевого беніфіціарного власника ТОВ «НВП «Гетьман» і відповідні зміни до його статуту, тобто змінено інформацію про юридичну особу, яка не є такою, що перевіряється у повсякденному господарському обігу підприємства, а на підставі похідної реєстраційної дії (щодо правонаступництва ТОВ «Таврія-11») безпосередньо до Реєстру взагалі не було внесено запису про те, що ТОВ «НВП «Гетьман» є правонаступником ТОВ «Таврія-11» (або АФГ «Таврія»).
Тож, позивач не знав і не міг знати про відповідну реорганізацію
3. Доводи позивача про те, що відповідач при розгляді скарги ТОВ «НВП «Гетьман» умисно залучив до участі в розгляді цієї скарги заінтересованих осіб - ТОВ «Таврія-11», яке припинено 26.04.2019, державного реєстратора Прошкіна  О.В., акредитація якого скасована наказом Мін`юсту від 06.06.2019 №  1693/5, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів цієї справи, дійсно відповідач вжив заходів для повідомлення вказаних осіб (ТОВ «Таврія-11» і державного реєстратора), що відповідає вимогам ст. 34 Закону № 755-IV та п. 10 Порядку 1128, оскільки безпосередньо саме цих осіб стосується оспорюване ТОВ «НВП «Гетьман» реєстраційне рішення.
При цьому, законодавством не передбачено жодних виключень у разі припинення відповідного товариства та/або анулювання акредитації державного реєстратора.
4. Доводи позивача про те, що відповідач упереджено призначив розгляд скарги ТОВ «НВП «Гетьман» від 17.08.2020 на 01.09.2020, проігнорував його зауваження на цю скаргу та порушив процедуру її розгляду, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, як було встановлено вище, розгляд такої скарги здійснено за участі представника позивача, за умови його ознайомлення з матеріалами скарги (саме для цього оголошувалася перерва в її розгляді Колегією) та за наявності висловлених представником позивача зауважень (що переважно стосуються господарських правовідносин, які взагалі не були предметом перевірки відповідачем).
Тож, наведені доводи апелянта та взагалі всі його твердження щодо порушення відповідачем процедури прийняття спірного наказу, які безпідставно були прийняті до уваги судом першої інстанції та були покладені в основу оспорюваного судового рішення, спростовуються установленими вище апеляційним судом обставинами цієї справи та відповідними матеріалами, що в ній містяться. 
Разом з тим, у контексті аналізу цих тверджень позивача та його доводів про те, що відповідач не перевірив наведені ним заперечення, колегія суддів зазначає, що вищенаведеними законодавчими нормами на відповідача покладено обов`язок прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду скарги, але жодною нормою не вимагається надавати оцінку всім доводам усіх осіб, які були присутні на засіданні Колегії та/або брали в ньому участь, але відсутність такої оцінки саме в рішенні чи висновку не означає, що відповідні заперечення, пояснення, твердження залишилися не врахованими.
Крім того, стосовно ж процедурних порушень колегія суддів зазначає, що в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18 та від 26.06.2019 у справі № 1640/3394/18.
Враховуючи викладені правові висновки Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, колегія суддів зазначає, що навіть як би у висновку Колегії  Мін`юсту було дослівно викладено всі зауваження позивача на скаргу ТОВ «НВП «Гетьман», це не могло би призвести до прийняття іншого рішення, з огляду на вищевикладене.
5. Доводи позивача про те, що відповідач при розгляді скарги ТОВ «НВП «Гетьман» вийшов за межі її доводів, зокрема перевірив наявність документів, на підставі яких прийнято спірне рішення, установив їх відсутність, перевірив реєстраційну дію щодо реорганізації,  судова колегія відхиляє, оскільки перевірка та встановлення таких обставин відповідають вимогам ст. 34 Закону та Порядку № 1128, відповідно до яких відповідач зобов`язаний був перевірити відомості в Реєстрі, підстави вчинення відповідних дій державним реєстратором, коло його компетенції тощо в не міг не встановити відповідних обставин.
6. Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги та вважає обґрунтованим доводи апелянта - ТОВ «НВП «Гетьман» про те, що спірний наказ Мін`юсту від 08.10.2020 не стосується безпосередньо прав та інтересів МП «Вікфіл».
Так, колегія суддів зазначає, що спірним наказом скасовано реєстраційне рішення № 14151050039008892, яке не має жодного відношення до позивача в цій справі, оскільки прийнято виключно стосовно ТОВ «НВП «Гетьман». Інше (похідне) рішення № 14157770040008892 прийнято стосовно ТОВ «НВП «Гетьман» і ТОВ «Траврія-11» (тобто, також не стосується МП «Вікфіл») та взагалі не було предметом оскарження ТОВ «НВП «Гетьман» (таке товариство про нього не знало) та не скасовувалося спірним наказом Мін`юсту від 08.10.2020.
Водночас, всі доводи позивача фактично зводяться до порушення та захисту його майнових інтересів (щодо отримання коштів за векселем), які не були та не могли бути порушені зазначеним наказом відповідача і охоплюються виключно господарськими правовідносинами, які підлягають захисту в інший спосіб.
При цьому, колегія суддів відзначає, що предметом перевірки Колегією Мін`юсту при розгляді скарги ТОВ «НВП «Гетьман» були лише питання щодо дотримання державним реєстратором процедури прийняття спірного реєстраційного рішення і підставою для його скасування наказом відповідача стали дві обставини, а саме те, що державний реєстратор, компетенція якого поширюється на м. Київ, не мав повноважень вчиняти реєстраційні дії у відношенні вказаного товариства, що знаходиться у м.  Львові, і що таке рішення прийнято за відсутності відповідних електронних документів.
Крім того, судова колегія відзначає, що під час перевірки скарги Колегією Мін`юсту було також установлено відсутність жодних доказів, які б вказували, що реєстратору  подавалися взагалі будь-які інші (паперові) документи для вчинення спірної дії.
Отже, спірний наказ не стосується прав та/або законних інтересів позивача, тим більше майнових.
Втім, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду.
При цьому, таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у відповідних законодавчих актах право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Разом з тим, саме по собі порушення вимог закону рішенням суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою для цього є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів відповідним рішенням.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд має пересвідчитись у належності особі яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Таким чином, обов`язковою умовою для задоволення позову є доведеність позивачем порушення саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Аналогічні правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі № 504/4148/16-а.
Також колегія суддів приймає до уваги висновки Конституційного Суд України, викладені в рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004, в якому КС України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.
Крім того, згідно з висновками КСУ, викладеними в рішенні від 14.12.2011 р. № 19-рп/2011 право на захист належить особі, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність.
Однак, як встановлено вище, позивачем не доведено, що оскаржуваний ним наказ та реєстраційне рішення, що є похідним від цього наказу та вчинено на його виконання, прийняті безпосередньо стосовно нього і що саме його відповідне право або охоронюваний законом інтерес є порушеним в наслідок  їх прийняття.
7. Доводи позивача про те, що відповідач не міг розглядати вказану скаргу, оскільки у справі № 914/1939/20 в порядку господарського судочинства вирішується відповідний спір щодо правонаступництва, колегія суддів відхиляє, оскільки у вказаній господарській справі предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а не спір щодо правонаступництва і, тим більше, такий господарській спір не стосується зміни бенефіціарного власника ТОВ «НВП «Гетаман» та/або відповідного реєстраційного рішення.
8. Повно та всебічно перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційних скарг, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів, окрім неповного та неправильного з`ясування судом обставин цієї справи, також установила неправильне застосування норм матеріального права, а саме застосування Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV, який не регулює спірні правовідносини.  
9. Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, судова колегія приймає до уваги Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому зазначено, що при викладенні підстав для прийняття рішення суд повинен надати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №  65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
10. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті спірного рішення було неповно встановлено обставини цієї справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;                                 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, апеляційні скарги Міністерства юстиції України і товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» підлягають задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року - скасуванню, а позов - залишенню без задоволення.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційні скарги Міністерства юстиції України і товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову малого підприємства «ВІКФІЛ» до Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-Виробниче підприємство «Гетьман» про визнання протиправним та скасування наказу, скасування реєстраційної дії та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 15 лютого 2021 року.

Головуючий суддя          

Судді: