Ухвала
 
01 березня 2021 року
м. Київ       
справа № 461/9197/14
провадження № 51-876 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5 , 
встановив:
У касаційній скарзі потерпіла, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржувані судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Так, ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, не зазначає, у чому саме полягає її незаконність, а також не наводить конкретних аргументів в цій частині та їх обґрунтування. При цьому, потерпіла обмежилась лише загальною фразою щодо ухвали апеляційного суду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою потерпілої.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 слід залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року щодо ОСОБА_5  залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.                             
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3