Постанова  
Іменем  України      
 
22 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 824/215/19
 
провадження № 61-15668 ав 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., 
за участю секретаря судового засідання - Верети О. А.,
 
учасники справи:
заявник - компанія «Roxcel Trading G.m.b.H.»;
сторони міжнародного арбітражного розгляду: позивач (стягувач) - компанія «Roxcel Trading G.m.b.H.», відповідач (боржник) - товариство з обмеженою відповідальністю торгова група «Інтерпап» (перейменоване в товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Папір»);
 
за участю представників:
заявника - _______________
боржника - Мороза Віктора Павловича;
 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019               за позовом компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» до товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» про стягнення неустойки та збитків у зв`язку з порушенням умов контракту на поставку товару                       за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» (перейменованого в Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Папір») на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року у складі судді Ящук Т. І.,
ВСТАНОВИВ:
1.                 Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
У листопаді 2019 року компанія «Roxcel Trading G.m.b.H.» звернулася 
до апеляційного суду, як суду першої інстанції, із заявою про визнання 
та надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 за позовом компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» до товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» (далі - ТОВ «ТГ «Інтерпап») (перейменованого в товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Папір» (далі - ТОВ «Авангард-Папір»)) про стягнення неустойки та збитків             у зв`язку з порушенням умов контракту на поставку товару.
Заява мотивована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 стягнуто з ТОВ «ТГ «Інтерпап» на користь компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» 4 514,64 доларів США - пені за порушення строків оплати товару, 720,11 доларів США - штрафу за порушення строків оплати товару, 48 902,92 доларів США - на відшкодування збитків, 
а також 5 500 доларів США - відшкодування витрат на правову допомогу 
та 3 231,74 доларів США - витрат по оплаті арбітражного збору, а всього 
62 868,91 доларів США.
Заявник вказував, що спір, щодо якого було прийняте рішення комерційного арбітражного суду, виник із контракту від 05 червня 2018 року № 05/06, укладеного між компанією «Roxcel Trading G.m.b.H.» та ТОВ «ТГ «Інтерпап». Згідно з пунктом 9.1. вказаного контракту компанія «Roxcel Trading G.m.b.H. та ТОВ «ТГ «Інтерпап» уклали арбітражну угоду, якою погодили розгляд всіх спорів, що виникатимуть із контракту від 05 червня 2018 року № 05/06, Міжнародним комерційним арбітражним судом. 
У зв`язку з порушенням ТОВ «ТГ «Інтерпап» зобов`язань за контрактом компанія «Roxcel Trading G.m.b.H.» звернулася до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про розгляд спору. Арбітражна угода між сторонами, яка була викладена               у контракті на поставку у вигляді арбітражного застереження, є дійсною, ознак недійсності та/або нікчемності не містить.
Справу було розглянуто відповідно до регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України              від 27 липня 2017 року № 25 (6). ТОВ «ТГ «Інтерпап» було належним чином повідомлено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд.                          Таким чином, у товариства була можливість надати свої пояснення                       в арбітражному суді. При цьому представник стягувача направив на адресу боржника пропозицію про добровільне виконання арбітражного рішення, але боржник на зазначену пропозицію не відреагував, грошові кошти стягувачу у добровільному порядку не сплатив, будь-яких повідомлень про наміри добровільно виконати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 не надавав.
Посилаючись на викладене, компанія «Roxcel Trading G.m.b.H.» просила суд визнати та надати дозвіл на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 за позовом компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» до ТОВ «ТГ «Інтерпап» про стягнення неустойки та збитків у зв`язку з порушенням умов контракту на поставку товару.
26 листопада 2019 року ТОВ «ТГ «Інтерпап» звернулося до суду 
з клопотанням про зупинення провадження у цій справі до розгляду 
поданої ним заяви про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019, посилаючись на положення частини другої статті 482 ЦПК України.
Короткий зміст судових рішень
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року провадження у справі за заявою компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 за позовом компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» до ТОВ «ТГ «Інтерпап» про стягнення неустойки та збитків у зв`язку з порушенням умов контракту на поставку товару зупинено до набрання законної сили ухвалою Київського апеляційного суду у справі № 824/227/19 за заявою ТОВ «ТГ «Інтерпап» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Київського апеляційного суду (провадження № 61-1669 ав 20). 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, ухваленого як судом першої інстанції 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року, постановленою апеляційним судом, як судом першої інстанції, заяву компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» задоволено. Надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року, ухваленого у складі одноособового арбітра Павліковської Л. А., у справі № 58/2019                               за позовом компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» до ТОВ «ТГ «Інтерпап» про стягнення 4 514,64 доларів США - пені за порушення строків оплати товару, 720,11 доларів США - штрафу за порушення строків оплати товару,                          48 902,92 доларів США - відшкодування збитків, а також 5 500 доларів США відшкодування витрат на правову допомогу та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору 3 231,74 доларів США. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року, ухваленого у складі одноособового арбітра Павліковської Л. А., у справі              № 58/2019 про стягнення з ТОВ «ТГ «Інтерпап» на користь компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» 4 514,64 доларів США - пені за порушення строків оплати товару, 720,11 доларів США - штрафу за порушення строків оплати товару, 48 902,92 доларів США - відшкодування збитків, а також 5 500 доларів США відшкодування витрат на правову допомогу та 3 231,74 доларів США витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 62 868,91 доларів США. Стягнуто з ТОВ «ТГ «Інтерпап» на користь компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» 960 грн судового збору. Стягнуто з ТОВ «ТГ «Інтерпап» на користь компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 доларів США.
Судове рішення мотивовано тим, що арбітр був призначений президентом Торгово-промислової палати України відповідно до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, а ТОВ «ТГ «Інтерпап» мало можливість спільно з компанією «Roxcel Trading G.m.b.H» реалізувати своє право на призначення арбітра, проте цим правом не скористалось, у зв`язку з чим відсутні правові підстави вважати, що арбітражна процедура не відповідала угоді сторін. Вказані висновки підтверджуються ухвалою Київського апеляційного суду                       від 15 січня 2020 року у справі № 824/227/19, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2020 року (провадження              № 61-3378 ав 20), яким у задоволенні заяви ТОВ «ТГ «Інтерпап» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року відмовлено. 
З рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року вбачається, що                   08 липня 2019 року від ТОВ «ТГ «Інтерпап» надійшов відзив на позовну заяву компанії «Roxcel Trading G.m.b.H» від 05 липня 2019 року з додатками,                    в якому відповідач вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними та необґрунтованими і просить арбітражний суд відмовити в їх задоволенні. Таким чином, ТОВ «ТГ «Інтерпап» було належним чином повідомлено про арбітражний розгляд і ним було подано пояснення, в яких викладено заперечення щодо позову.
Судом не встановлено, а ТОВ «ТГ «Інтерпап» не доведено, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року щодо стягнення заборгованості в іноземній валюті з ТОВ «ТГ «Інтерпап» суперечить публічному порядку України та національному законодавству. Отже, відсутні докази, що спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Ураховуючи викладене, оскільки арбітражна угода не визнана недійсною, боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд, рішення не суперечить арбітражній угоді, склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами, рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано і його виконання не зупинено судом, тому відсутні правові підстави для відмови у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року. 
Наявні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу, які є доведеними. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою апеляційного суду,                                   ТОВ «ТГ «Інтерпап» (перейменоване в ТОВ «Авангард-Папір») 26 жовтня  2020 року звернулося до Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції,                   з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні заяви компанії «Roxcel Trading G.m.b.H» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року відмовити. 
Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Київського апеляційного суду. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2020 року закінчено підготовчі 
дії у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні 
з повідомленням учасників справи. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2021 року справу передано судді-доповідачеві. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга ТОВ «ТГ «Інтерпап» (перейменованого в ТОВ «Авангард-Папір») мотивована тим, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання товариства про залучення третьої особи та відмовлено                    у зупиненні провадження у справі до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ТГ «Інтерпап» про визнання недійсним арбітражного застереження. 
Виконання арбітражного рішення є несумісним з основами правопорядку держави і таким, що суперечить публічному порядку України, так як                       у рішенні Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року не встановлено еквівалент суми стягнення у національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.                                     ТОВ «ТГ «Інтерпап» не погоджувало одноособового арбітра, тому його права були порушені, оскільки Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України погодився лише з клопотанням позивача про призначення одноособового арбітра. 
Спір між сторонами не підлягає розгляду Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, оскільки в укладеному між сторонами попередньому контракті від 17 жовтня 2016 року № 17/10 не передбачено арбітражного застереження. 
Компанією «Roxcel Trading G.m.b.H» належними доказами не підтверджено витрати на професійну правничу допомогу, оскільки подача інвойсу та доказів його оплати не є достатнім доказом.  
Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У листопаді 2020 року компанія «Roxcel Trading G.m.b.H» подала відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначала, що ухвала Київського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги - безпідставними. Судом правильно надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, оскільки воно у встановленому законом порядку не скасовано, є чинним. Укладеним між сторонами контрактом передбачено арбітражне застереження (пункт 9.1.). 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
05 червня 2018 року між компанією «Roxcel Trading G.m.b.H.» (Австрія) та ТОВ «ТГ «Інтерпап» (Україна) було укладено контракт № 05/06, за умовами якого компанія «Roxcel Trading G.m.b.H.», як продавець, зобов`язалася поставити, а ТОВ «ТГ «Інтерпап», як покупець, прийняти і оплатити товар, асортимент і кількість якого по кожній партії вказуються у відповідних заявках покупця. Покупець надсилає продавцю заявку електронною поштою, а продавець надсилає покупцю підтвердження замовлення електронною поштою протягом трьох робочих днів з дати отримання заявки. Під час відвантаження кожна партія товару супроводжується додатком, надісланим продавцем на адресу покупця (пункт 1.1 контракту).
Терміни, порядок оплати покупцем за товар, а також додаткові умови і обмеження, пов`язані з оплатою товару, що поставляється, вказується                 в підтвердженнях замовлень, інвойсах і додатках до контракту (пункт 3.2 контракту).
Пунктом 9.1. контракту сторонами визначено, що всі спори, розбіжності чи вимоги, що виникають по даному контракту чи у зв`язку з ним, в тому числі, що стосується його укладення, трактування, виконання, порушення, припинення чи недійсність, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту, у складі одноосібного арбітра у м. Києві.
Посилаючись на порушення ТОВ «ТГ «Інтерпап» умов контракту щодо прийняття і своєчасної оплати поставленого продавцем товару, компанія «Roxcel Trading G.m.b.H» звернулася до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України із позовною заявою про стягнення з товариства заборгованості (пені, штрафу збитків).
Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 позов компанії «Roxcel Trading G.m.b.H» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ТГ «Інтерпап» на користь компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.»                     4 514,64 доларів США - пені за порушення строків оплати товару,                          720,11 доларів США - штрафу за порушення строків оплати товару,                        48 902,92 доларів США - відшкодування збитків, а також 5 500 доларів             США - відшкодування витрат на правову допомогу та 3 231,74 доларів США витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 62 868,91 доларів США
Рішення набрало законної сили 07 жовтня 2019 року є остаточним і підлягає негайному виконанню. У добровільному порядку зазначене арбітражне рішення боржником не виконано. 
2.                 Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
Правовідносини щодо надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду на території України врегулювано статтею V Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 
1958 року (Нью-Йорк), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року (далі - Конвенція),та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», згідно з якими тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні та виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти клопотання стягувача. 
З урахуванням цих вимог повинні застосовуватися положення 
статті 478 ЦПК України.
Відповідно до статті V Конвенції, статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» суд може відмовити 
у визнанні і наданні дозволу на виконання: 1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або ґ)рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2)якщо суд визнає, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Згідно зі статтею 2 Конвенції кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати в арбітраж усі або будь-які спори, що виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-яким конкретним договірним або іншим правовідношенням, об`єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі, або арбітражну угоду, що підписана сторонами, або що міститься в обміні листами або телеграмами.
Для чинності арбітражного застереження не має значення, оформлено воно як рукописний текст чи з використанням техніки; важливо, аби була дотримана письмова форма. 
У пункті 9.1.контракту сторонами визначено, що всі спори, розбіжності чи вимоги, що виникають по даному контракту чи у зв`язку з ним, в тому числі, що стосується його укладення, трактування, виконання, порушення, припинення чи недійсність, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України відповідно до його Регламенту. Арбітражний суд складається                                 з одноосібного арбітра. Місце проведення засідання Арбітражного суду -         м. Київ.
Судом установлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі № 824/227/19, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2020 року, у задоволенні заяви                       ТОВ «ТГ «Інтерпап» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року відмовлено. 
Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що 17 квітня 2019 року                з метою погодження кандидатури арбітра компанія «Roxcel Trading G.m.b.H» надіслала ТОВ «ТГ «Інтерпап» листа із переліком запропонованих арбітрів для погодження. Протягом двох місяців ТОВ «ТГ «Інтерпап» відповіді щодо погодження кандидатури арбітра не надало. 10 червня 2019 року компанія «Roxcel Trading G.m.b.H» направила до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України повідомлення про те, що сторони не дійшли згоди щодо кандидатури арбітра.
Отже, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 було предметом оскарження у Київському апеляційному суді, як суді першої інстанції, та Верховному Суді, як суді апеляційної інстанції, і судами встановлено відсутність підстав для його скасування.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «ТГ «Інтерпап» мало можливість спільно з компанією «Roxcel Trading G.m.b.H» реалізувати своє право на призначення арбітра, проте цим правом не скористалось. Арбітр був призначений президентом Торгово-промислової палати України відповідно до положень Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині. 
У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня               1999 року № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» судам роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.
Апеляційний суд, як суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019 набрало законної сили, було остаточним для сторін. Контракт, який містить арбітражне застереження недійсним не визнавався та рішення винесено щодо спору, передбаченого арбітражною угодою, яка наявна у матеріалах справи, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині. 
З рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року вбачається, що                   08 липня 2019 року від ТОВ «ТГ «Інтерпап» надійшов відзив на позовну заяву компанії «Roxcel Trading G.m.b.H» від 05 липня 2019 року з додатками,                    в якому відповідач вважає заявлені позивачем вимоги безпідставними та необґрунтованими і просить арбітражний суд відмовити в їх задоволенні. 
Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що            ТОВ «ТГ «Інтерпап» було повідомлено про день та час розгляду справи, отримав копію судового рішення, сторони угоди є дієздатними, арбітражним судом розглянуто спір, який передбачено арбітражним застереженням, склад міжнародного комерційного арбітражу відповідає угоді між сторонами, рішення не скасоване, є обов`язковим для сторін арбітражного розгляду.
Ураховуючи викладене, апеляційний суд, як суд першої інстанції, дійшов законного і обґрунтованого висновку про те, що підстави передбачені статтею V Конвенції, статтею 478 ЦПК України та статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу під час розгляду цієї справи відсутні. 
При цьому саме особа, яка посилається на необхідність відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, має це довести і надати суду відповідні докази.                                    ТОВ «ТГ «Інтерпап» таких доказів не надало. 
Посилання апеляційної скарги на те, що визнання та виконання арбітражного рішення суперечить публічному порядку України на увагу не заслуговують, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджені. 
Застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови              у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави. 
Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. 
Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних  з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. 
У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах. 
Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання              у право власності стягувача на присуджені грошові кошти.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом безпідставно відмовлено              у задоволенні клопотання товариства про залучення третьої особи, на увагу не заслуговують, оскільки залучення третіх осіб до участі у розгляді заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу вимогами ЦПК України не передбачено.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено                   у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, на увагу не заслуговують, так як єдиною правовою підставою для зупинення провадження у цій категорії справ є наявність у провадженні суду справи про скасування такого рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у справі № 824/227/19, залишеною без змін Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2020 року, у задоволенні заяви ТОВ «ТГ «Інтерпап» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України відмовлено. 
Посилання апеляційної скарги на те, що в укладеному між сторонами попередньому контракті від 17 жовтня 2016 року № 17/10 не передбачено арбітражного застереження, є безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли між ТОВ «ТГ «Інтерпап» та компанією «Roxcel Trading G.m.b.H» саме на підставі контракту від 05 червня 2018 року              № 05/06, яким передбачено арбітражне застереження (пункт 9.1.). 
Доводи апеляційної скарги про те, що компанією «Roxcel Trading G.m.b.H»  не підтверджено витрати на професійну правничу допомогу (частина п`ята статті 135 ЦПК України), на увагу не заслуговують, тому що відповідно до інвойсу компанії «Roxcel Trading G.m.b.H.» від 04 травня 2020 року та виписки з банківського рахунку від 15 травня 2020 року, компанією було сплачено на рахунок адвокатського об`єднання 1 000 доларів США                       за надання правової допомоги (а.с. 205-206, т. 1).
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення норм матеріального або процесуального права Київським апеляційним судом.
З урахуванням наведеного Верховний Суд за наслідками перегляду                        в апеляційному порядку судового рішення Київського апеляційного суду, ухваленого ним як судом першої інстанції, зазначає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив наведені ТОВ «ТГ «Інтерпап» доводи про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви компанії «Roxcel Trading G.m.b.H» про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 07 жовтня 2019 року у справі № 58/2019,               як такі, що не ґрунтуються на положеннях Нью-Йоркської конвенції. 
Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення призведе до порушення права власності                 компанії «Roxcel Trading G.m.b.H» на майно (кошти/присуджені суми, належні до виплати заявнику на підставі остаточного і обов`язкового до виконання арбітражного рішення) у розумінні частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України             11 вересня 1997 року (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стран Грін Рефайперте та Стратіс Андреадіс проти Греції» від 21 листопада 1994 року).
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу ТОВ «ТГ «Інтерпап» (перейменованого                                в ТОВ «Авангард-Папір») залишено без задоволення, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку, немає. 
Керуючись статтями 24, 259, 351, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Торгова група «Інтерпап» (перейменованого в товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард-Папір») залишити без задоволення.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Б. І. Гулько
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник