ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 р. 	Справа № 520/12384/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.09.20 року по справі № 520/12384/19
за позовом            Головного управління Держпраці у Харківській області      
до       Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс С"                     
про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління Держпраці у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс С" до усунення порушень, шляхом зупинення виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:
- відсторонити слюсаря-сантехніка служби технічної експлуатації ОСОБА_1 від виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме роботи в колодязях, замкненому просторі;
- заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме роботи в колодязях, замкненому просторі у службі технічної експлуатації;
- заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме монтаж та демонтаж водопідіймального обладнання свердловин;
- заборонити експлуатацію насосних агрегатів насосних станцій № 1, № 2 служби технічної експлуатації;
- заборонити експлуатацію водопідіймального насосу свердловини № 3 служби технічної експлуатації;
- заборонити експлуатацію водопідіймального насосу свердловини №7 служби технічної експлуатації.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду  від 08.09.2020р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції, позивач подав  апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване  рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу від 03.10.2019 за № 1751 та направлення від 03.10.2019 за № 06-03/3062 у період з 07.10.2019 по 21.10.2019 посадовими особами Головного управління Держпраці у Харківській області проведено позапланову перевірку ТОВ "Форс-С" код ЄДРПОУ 336777317, 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 18-А на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 21.10.2019 № 19-06-0703/1230, відповідно до якого виявлено 63 порушення нормативно-правових актів з охорони праці), 12 з яких на момент подання позову не усунуто та створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
- в порушення ст. 18 Закону України "Про охорону праці" не проведено навчання та перевірку знань "Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць" у слюсаря-сантехніка служби технічної експлуатації ОСОБА_1 , що с порушенням: п. 1.3.3, п. 1.6.4, п. 1.6.5 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання ці водовідведення населених місць":          п. 3.16 п. 4.1 НПАОП 0.00-4.12-05 "Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" не видаються наряд-допуск на проведення робіт підвищеної небезпеки (роботи у колодязях, замкнутому просторі, роботи по монтажу та демонтажу водопідіймального обладнання) - не надані до перевірки, що є порушенням п. 1.5.5, п. 2.2.5, п. 4.2.2 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" відсутні відповідні засоби індивідуального та колективною захисту для робіт у колодязях замкнутому просторі (газоаналізатор або лампа ЛБДК), що є порушенням п.1.3.1, п.1.5.6, п.2.2.10 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" не надана до перевірки інструкція з безпечною виконання робіт по монтажу та демонтажу водопідіймального обладнання, що с порушенням п. 1.1.8 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" відсутній затверджений технічним керівником підприємства "Проект виробництва робіт (технологічна карта) на роботи з застосуванням вантажопідйомних машин і механізмів", що є порушенням п. 1.1.8 - п. 1.1.11, п. І.2.4, 1.2.7, п. 1.3.1 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" відсутній контур заземлення насосної станції №1, №2, що с порушенням: п. 1.1.3, п. 1.2.7, п. 1.5.25 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць", п. 1.2 розділ IV, п. 7.1, 7.2 розділ VII "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" (Затвердженні Наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017);
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" відсутнє заземлення водоперекачуючого насосу насосної станції №1, №2 що є порушенням: п. 1.1.3, п. 1.5.25 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць", п. 1.2 розділ IV, п. 7.1 розділ VII "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" (Затвердженні Наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017);
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" не надані до перевірки протоколи перевірки, випробування та вимірювання параметрів електрообладнання насосної станції №1, №2 атестованою лабораторією, що є порушенням: п. 1.1.3 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць", п. 1.2 розділ IV, п. 13.5 розділ VII "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" (Затвердженні Наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017);
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" відсутня інструкція по безпечній експлуатації водозабірної свердловини та насосного агрегату, встановленого В свердловині, згідно з інструкцією заводу, що виготовляє насосні агрегати та у відповідності до Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць, що є порушенням: п. 4.3.2 НПАОП 00.0-4.15-98 "Положення про розробку інструкцій з охорони праці"; н. 1.1.8 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць"; п. 2.7.1, п. 2.7.2, п. 5.3.11 "Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" не надані до перевірки протоколи перевірки випробування та вимірювання параметрів електрообладнання експлуатаційної свердловини атестованою лабораторією, що є порушенням: п. 1.1.3 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць"; п. 1.2 розділ IV, п. 13.5 розділ VII "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" (Затвердженні Наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017);
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" відсутня інструкція по безпечній експлуатації водозабірної свердловини та насосного агрегату, встановленого в свердловині, згідно з інструкцією заводу, що виготовляє насосні агрегати та у відповідності до Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць, що є порушенням: п. 4.3.2 НПАОП 00.0-4.15-98 "Положення про розробку інструкцій з охорони праці; п. 1.1.8 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць"; п. 2.7.1, п. 2.7.2, п. 5.3.11 "Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України";
- в порушення ст. 13 Закону України "Про охорону праці" не надані до перевірки протоколи перевірки, випробування та вимірювання параметрів електрообладнання експлуатаційної свердловини атестованою лабораторією, що є порушенням: п. 1.1.3 НПАОП 41.0-1.01-79 "Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць", п. 1.2 розділ IV, п. 13.5 розділ VII "Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів" (Затвердженні Наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1143/13017).
На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням Держпраці у Харківські області складено приписи від 21.10.2019 за № 19-06-0703/1230-4255 та № 19-06-0703/1230-4255/0709 з вимогою, зокрема усунути вказані порушення.
Наявність зазначених вище порушень зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення, оскільки відповідачем доведено факт усунення всіх порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) регулюються Законом України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності”.
Відповідно до абз. 2 ст.1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон України №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю); неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання; дотримання умов міжнародних договорів України; незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян; наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності (ч. 1 ст. 3 Закону України №877-V).
Частиною першою статті 4 Закону України №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Згідно частини сьомої статті 7 Закону України №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Державна політика в галузі охорони праці визначена статтею 4 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 року № 2694-XII (далі - Закон України № 2694-XII), якою визначено, що державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням. Державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Вимогами статті 38 Закону України № 2694-XII визначено, що державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року N 96 (далі - Положення), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.
Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи.
Згідно підпунктів 4, 16, 52 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за виконанням функцій державного управління охороною праці міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування; здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань; зупиняє, припиняє, обмежує експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень та інших виробничих об`єктів, виготовлення та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва, виконання певних робіт, у тому числі пов`язаних із користуванням надрами, застосуванням нових небезпечних речовин, реалізацію продукції шляхом видачі відповідного розпорядчого документа у передбачених законодавством випадках, а також анулює видані дозволи і ліцензії до усунення порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю працівників.
Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право звертатися у передбачених законом випадках до суду (п.п. 12 п. 6 Положення).
Наказом Держпраці України від 03.08.2018 № 84 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, згідно пункту 1 якого, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, суд дійшов висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень. Адміністративний суд, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що виявлені органом державного нагляду (контролю) порушення вимог законодавства у сфері охорони праці створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей і не були усунуті суб`єктом господарювання, має ухвалити рішення про вжиття відповідних заходів реагування.
Поняття загроза життю та/або здоров`ю людини є оціночним поняттям та віднесено до сфери захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України №877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема: перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Отже, факт виконання/невиконання суб`єктом господарювання порушень, може бути встановлено лише за результатами проведення органом державного нагляду (контролю) позапланових заходів (перевірки). 
Як вбачається з матеріалів справи,  під час проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс С" виявлено порушення нормативно-правових актів з охорони праці, зазначені в рядках №33, 36, 39, 53, 59 Акту перевірки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Судом першої інстанції зроблено висновок, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Форс-С" добровільно усунуто всі порушення, що можуть створити загрозу життю та здоров`ю людей та стали підставою для звернення до суду із позовом.
Проте, судова колегія вважає, що з зазначеним висновком суду неможна погодитись, оскільки останнім не було враховане наступне. 
Щодо позовної вимоги про заборону виконання робіт з підвищеної небезпеки, а саме роботи в колодязях, замкненому просторі у службі технічної експлуатації, судова колегія зазначає наступне.
Дана позовна вимога ґрунтується на порушенні, зазначеному в рядку №33, а саме: Не видаються наряд-допуск на проведення робіт підвищеної небезпеки (роботи у колодязях, замкнутому просторі, роботи по монтажу та демонтажу водопідіймального обладнання) - не надані до перевірки, що є порушенням п. 1.5.5, п. 2.2.5, п. 4.2.2 НПАОП 41.0-1.01-79 «Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць».
На виконання зазначеного порушення суб`єкт господарювання надає положення щодо застосування нарядів-допусків на виконання робіт з підвищеної небезпеки від 03.02.2020 року за №03/02, копію журналів реєстрації нарядів та актів допусків та перелік робіт з підвищеної небезпеки ТОВ «Форс-С».
Відповідно до п. 1.5,5, 2.2.5, 4.2.2 «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць», при направленні робітників на виконання небезпечних робіт (робота в колодязях, підземних коммунікаціях, резервуарах та інших ємкісних спорудах, при монтажі і ремонті водопідіймального устаткування свердловин, робота, пов`язана з транспортуванням хлору і інших сильнодіючих отруйних речовин, робота на висоті і т. д.) відповідальні за проведення робіт керівники зобов`язані виписувати наряд-допуск за формою, зазначеною у додатку 9.
На проведення робіт з монтажу і демонтажу обладнання водяних свердловин слід виписувати наряд-допуск за встановленою формою додатку 9.
Роботами повинен керувати майстер, навчений і склавший іспити за правилами Держгірпромнагляду на право переміщення вантажів вантажопідіймальними кранами, ручними або привідними лебідками і талями. До складу, бригади повинен входити атестований стропальник.
Роботи, пов`язані зі спуском персоналу в колодязі, камери, колектори, резервуари та інші підземні комунікації і пристрої, відносяться до розряду небезпечних і на їх виконання бригадам видається наряд-допуск із зазначенням небезпек і мер захисту (за формою додатка 9).
Разом з тим, положення щодо застосування нарядів-допусків на виконання робіт з підвищеної небезпеки від 03.02.2020 року за №03/02, на яке посилається відповідач, взагалі не передбачено зазначеними нормативно-правовими актами, а тому не може бути визнане таким, що спрямоване на усунення порушень
З приводу наданих копій журналів реєстрації нарядів та актів допусків та перелік робіт з підвищеної небезпеки, колегія суддів зазначає, що вказані журнали взагалі не містять жодного запису, а тому не можуть бути взяті до уваги.
У зв`язку з чим, зазначене порушення не усунуто.
Щодо позовної вимоги про заборону виконання робіт з підвищеної небезпеки, а саме монтаж та демонтаж водопідіймального обладнання свердловини слід зазначити наступне.
Дана позовна вимога ґрунтується на порушеннях зазначених в рядках №33, №36.
П. 36. Відсутній затверджений технічним керівником підприємства «Проект виробництва робіт (технологічна карта) на роботи з застосуванням вантажопідйомних машин і механізмів», що є порушенням п. 1.1.8 - п. 1.1.11, п. 1.2.4,' п. 1.2.7, п. 1.3.1 НПАОП 41.0-1.01-79 «Правила техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць»
На виконання зазначеного порушення суб`єкт господарювання надає бухгалтерську довідку від 27.12.2019 року, договір про надання послуг від 30.10.2019 року за №30/10/19, технологічну карту на роботи з застосуванням автомобільних кранів, роботи на свердловинах.
Разом з тим, судова колегія зауважує, що технологічну карту на роботи з застосуванням автомобільних кранів, розробив та затвердив головний інженер ОСОБА_2 , який не пройшов навчання та перевірку знань як розробник технічної документації на виконання робіт з підвищеної небезпеки вантажопідіймальними кранами, що є порушенням пункту 5.5 НПАОП 0.00-4.12-05 Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці.
Крім того, відповідно до бухгалтерської довідки від 27.12.2019, відповідач повідомляє, що на балансі ТОВ «Форс-С», вантажопідіймальні машини та механізми відсутні, однак відповідно до пункту 1.1 розділу 1, загальні данні, Технологічні карти на роботи з застосуванням автомобільних кранів, затвердженої головний інженер ОСОБА_2 : «Технологічна карта розроблена для монтажу-демонтажу на свердловинах з використанням автомобільних кранів КС-3571, КС-35714, КС-35715-2, КС-35719-1 та ін.»
До технологічної карти додані листи Правила установки автокранів 1,2, що поширюються на будівельну галузь та не мають жодного відношення до виконання вантажо-розвантажувальних робіт за допомогою вантажо-підіймальних кранів та механізмів у водопровідно-каналізаційному господарстві.
У наданій технологічній карті не розроблені способи безпечного стропування обв`язування вантажів, а також способи безпечного кантування вантажів, якщо така операція проводиться за допомогою вантажопідіймальних кранів та машин, із зазначенням пристроїв, що застосовуються, а стропальники ознайомлені з цими способами.
Графічні зображення (схеми) стропування типових вантажів та обв`язування вантажів видаються на руки стропальникам і машиністам кранів і вивішуються в місця проведення робіт, що є порушенням пункту 12 глави 2 розділу 7 НПАОП 0,00- 1.80-18 Правил охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв відповідного обладнання.
У зв`язку з чим, зазначене порушення не усунуто.
Щодо позовних вимог про заборону експлуатації насосних агрегатів насосних станцій МІ, М2 та заборону експлуатації водопідіймальних насосів свердловин N23 та М7 служби технічної експлуатації судова колегія зазначає про таке.
Дані позовні вимоги ґрунтуються на порушеннях зазначених в рядках №39, №53, №59.
П.39 У відповідності до п. 7.6.36 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» затверджених наказом Держнаглядохоронпраці від 09.01.98 № 4, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.02.98 за №93/2533 форми наданих до матеріалів протоколів вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей і устаткування не відповідають формі передбаченій додатком 7 до цього пункту, форми наданих до матеріалів протоколів перевірки повного опору петлі фаза-нуль не відповідають формі передбаченій додатком 7 до цього пункту, а саме оформлення частини «Висновок».
П. 53,59 У відповідності до п.7.4 глави 7 «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів» затверджених наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258 (у редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 13.02.2012 № 91), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 №1147/13017 у наданих паспортах заземлювачів та заземлюючих пристроїв станцій управління насосних № 1 та № 2 відсутні:
- інформація про дату введення в експлуатацію;
- дані про результати перевірок стану пристрою;
- відомість оглядів і виявлених дефектів;
- характер ремонтів і змін, унесених у цей пристрій (після встановлення нових заземлювальних провідників водоперекачуючих насосів насосних станцій №1, №2 ;
- виконавчу схему заземлення
У наданих до перевірки «паспортах заземлювача та заземлюючого приладу насосної станції №1», «паспортах заземлювача та заземлюючого приладу насосної станції №2» є в наявності тільки «установка одиночного заземлителя в двухслойном грунте - рис. №2» при цьому у розділі «основные данные» вказано  про необхідність використання: «тип электрода: уголок ст1-3 сп/псу кт зед 7216210000 - 40*40*4,0 - Зшт», «размер электрода длина - 2,5м», «толщина: 4,0», «глубина забивки (заложения) электрода: 2,5м», «соединительные полосы материал: полоса ет1-3 сп/псу кт зед 7216210000-40*4,0», «расстояние между электродами: Зм», «глубина заложения полос контура: 0,7м» тобто ці параметри не відображені на рис. №2 тобто відсутня виконавча схема заземлення.
У відповідності до п. 7.2 глави 7 «Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів» затверджених наказом Міністерства палива та енергетики 25.07.2006 № 258 (у редакції наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 13.02.2012 № 91), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.10.2006          №1147/13017 до паспортів заземлювачів та заземлюючих пристроїв станцій управління насосних № 1 та № 2 не надані: акти виконання прихованих робіт, протоколи приймально-здавальних випробувань - тобто після монтажу заземлюючого пристрою з метою усунення  порушення не був складений акт виконання прихованих робіт та не проведено  приймально-здавальні випробування із складанням протоколів. Відповідна документація не надана до матеріалів.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає помилковими висновки суду  першої інстанції про усунення всіх  порушень.
Крім того відповідно  до наданих відповідачем доказів неможливо встановити факт усунення виявлених порушень, оскільки позапланова перевірка відповідача здійснювалась у період з 07.10.2019 по 21.10.2019, ухвалою суду першої  інстанції відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі, ухвалою суду від 03.02.2020 дану справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, а рішення по справі прийнято 08.09.2020.
Матеріалами справи також підтверджено, що за період з 21.10.2019 (дата складання акту) по 08.09.2020 (дата ухвалення рішення) відповідач не звертався до Управління Держпраці відповідно до статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» про проведення позапланової перевірку суб`єкта господарювання, на предмет виконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
При цьому суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої  влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити  якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень
У зв`язку з тим, що минув великий проміжок часу з моменту складання Акту до ухвалення рішення, надані відповідачем документи не можуть бути визнані такими, що беззаперечно свідчать про повне усунення усіх виявлених порушень.
Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
В силу правил статті 39 Закону України «Про охорону праці» передумовою заборони, зупинення, припинення, обмеження експлуатації підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуску та експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт є створення суб`єктом господарювання загрози життю.
У разі виявлення факту перевищення допустимих норм технологічного навантаження виробничого об`єкта (окремого виробництва, машин і механізмів) або якщо дійсний рівень технологічного навантаження створює загрозу життю працівників, уникнути чого можливо за рахунок його зниження, роботи такого об`єкта (виробництво, експлуатація машин і механізмів) можуть бути обмежені до допустимого безпечного рівня. 
Це відповідає, зокрема, принципу державного нагляду (контролю), закріпленому статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до якого такий нагляд здійснюється виходячи із пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини.
Отже, підставою для застосування відповідних заходів реагування є порушення суб`єктом господарювання законодавства про охорону праці, яке створює загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому може призвести до тяжких наслідків.
Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.
Вказані висновки кореспондуються із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 р. по справі № 823/589/16.
Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.
Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 року по справі №810/2400/18, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної  безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
При цьому, згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України №877-У, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Таким чином, враховуючи факт не усунення виявлених під час проведення перевірки  всіх порушень, колегія суддів робить висновок, що є підстави для застосування до відповідача заходів реагування.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України).
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позову. 
Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Харківській області - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року по справі № 520/12384/19 - скасувати.
                    Прийняти постанову, якою позов     Головного управління Держпраці у Харківській області  задовольнити.
Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс С" (код ЄДРПОУ 336777317, 61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 18-А) до усунення порушень, шляхом зупинення виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме:
- відсторонити слюсаря-сантехніка служби технічної експлуатації ОСОБА_1 від виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме роботи в колодязях, замкненому просторі;
- заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме роботи в колодязях, замкненому просторі у службі технічної експлуатації;
- заборонити виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме монтаж та демонтаж водопідіймального обладнання свердловин;
- заборонити експлуатацію насосних агрегатів насосних станцій № 1, № 2 служби технічної експлуатації;
- заборонити експлуатацію водопідіймального насосу свердловини № 3 служби технічної експлуатації;
                    - заборонити експлуатацію водопідіймального насосу свердловини №7 служби технічної експлуатації.
                    Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		Спаскін О.А.	
Судді	    	Русанова В.Б.    П`янова Я.В.  	
Повний текст постанови виготовлений  11.02.2021 року