УХВАЛА
 
30 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 1319/10432/2012
провадження № 61-3529ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання правочину недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Сихівського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 
від 20 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та їхнім сином - ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н. Ю., та поділити набуте ним та ОСОБА_1 у шлюбі нерухоме майно, визнавши за ним право власності на квартиру 
АДРЕСА_1 та на об`єднані гаражі №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 у гаражно-будівельному кооперативі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на АДРЕСА_2 , залишивши у власності ОСОБА_1 незавершений будівництвом будинок із господарськими приміщеннями та земельну ділянку, на якій знаходиться цей будинок, на АДРЕСА_3 , та стягнути з нього на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 
за перевищення його частки у спільному майні подружжя в розмірі 40 234,00 грн.
 
До Сихівського районного суду м. Львова із зустрічним позовом до ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнень просила суд, визнати об`єктами права спільної сумісної власності сторін, як подружжя, таке нерухоме майно: 75 % незавершеного будівництвом будинку 
АДРЕСА_3 , гаражі №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 
АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_1 , в якому їхні ідеальні частки є рівними - по 1/2 частині кожному.Просила поділити між нею 
та ОСОБА_2 вказане нерухоме майно, виділивши їй у власність незавершений будівництвом будинок по АДРЕСА_3 та 1/2 частину квартири 
АДРЕСА_1 , а у власність ОСОБА_2 - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та гаражі №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 АДРЕСА_4, стягнувши з неї 
у користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 130 792,91 грн за перевищення вартості її частки в майні, яку вона попередньо внесла на депозитний рахунок суду.
 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року, 
з урахуванням ухвали судувід 06 липня 2016 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року, первісний та зустрічний позови задоволено частково.Визнано недійсним договір дарування квартири 
АДРЕСА_1 , посвідчений 20 вересня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н. Ю. Визнано 
за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири 
АДРЕСА_1 , за кожним. Визнано за ОСОБА_2 
та ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку об`єднаних гаражів №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 
в ГБК «Сигнал», що знаходяться на АДРЕСА_2 , за кожним. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів, що складають 93% готовності незавершеного будівництвом будинку на 
АДРЕСА_3 , за кожним. У задоволенні решти вимог первісного та зустрічного позовів відмовлено. Повернуто ОСОБА_2 суму компенсації вартості частки майна в розмірі 40 234,00 грн, внесених ним 
на рахунок № НОМЕР_4 ТУ ДСА у Львівській області, згідно платіжного доручення № 2 від 12 квітня 2016 року. Повернуто ОСОБА_1 суму компенсації вартості частки майна в розмірі 130 792,91 грн, внесених нею на рахунок 
№ НОМЕР_4 ТУ ДСА у Львівській області, згідно квитанції № 137 від 20 квітня 2016 року.
 
01 березня 2021 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду 
м. Львова від 24 червня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 15 грудня 2020 року. Повний текст постанови апеляційного суду складено 
28 грудня 2020 року.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року в оскаржуваній частині скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Нормами статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів 
з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини 1 статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Вказану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень, і ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення цього строку, 
з посиланням на те, що копію повного тексту постанови апеляційного суду отримано лише 08 лютого 2021 року, що підтверджується доданою копією конверта Львівського апеляційного суду із штрихкодовим ідентифікатором, відповідно до якого датою вручення поштової кореспонденції є саме 08 лютого 2021 року.
 
Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).
 
В касаційній скарзі  ОСОБА_1 вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та зазначає що судами застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного 
в постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18, 
від 11 вересня 2019 року у справі № 158/2404/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 488/3103/17-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 454/1678/16-ц, від 03 грудня 
2018 року у справі № 525/511/16-ц, постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-47цс16.
 
На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року та постанови Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 24 червня 2016 року 
та постанову Львівського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.
 
Витребувати з Сихівського районного суду м. Львова цивільну справу 
№ 1319/10432/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання правочину недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України у строк, що не перевищує десяти днів 
з дня отримання копії вказаної ухвали, але не пізніше 30 квітня 2021 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                           В. М. Коротун
 
                                                                                                          М. Є. Червинська