П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/359/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.
суддів: Танасогло Т.М. ,  Єщенка О.В. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі №420/359/20 за позовом ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 », поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови Корнован-Мойсеєнко Лариси Юріївни», поновити ОСОБА_1 на посаді голови Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області з 26.12.2019 року та стягнути з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що відповідно до ч.8 ст.34 регламенту Тузлівської сільської ради, затвердженого рішенням Тузлівської сільської ради від 24.12.2015р. №24-І, розпорядження сільського голови про скликання сесії сільської ради доводиться до відома депутатів і громадян не пізніше ніж за 10 днів до пленарного засідання, а у виняткових випадках – не пізніше ніж за 1 день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення і переліку питань, що передбачається для винесення на розгляд ради. Натомість, в порушенням ч.8 ст.34 регламенту Тузлівської сільської ради, затвердженого рішенням Тузлівської сільської ради від 24.12.2015р. №24-І, розпорядження №120 «Про скликання LIX позачергової сесії Тузлівської сільської ради І скликання» Тузлівською сільською радою прийнято 23.12.2019р., а позачергова сесія сільської ради відбулася 26.12.2019р. При цьому, питання щодо дострокового припинення повноважень позивача як голови сільської ради, після скасування попереднього такого рішення у зв`язку з порушенням процедури його прийняття, не є винятковим випадком для скликання сесії з повідомленням депутатів не пізніше як за 1 день до сесії. Отже, на думку позивачки, спірне рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » прийнято з порушенням вимог ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та регламенту Тузлівської сільської ради, затвердженого рішенням Тузлівської сільської ради від 24.12.2015р. №24-І. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним з огляду на те, що позбавляє її доступу до посади голови Тузлівської сільської ради, на яку вона була обрана членами Тузлівської об`єднаної територіальної громади та свідчить про систематичне зловживання, порушення порядку скликання сесії сільської ради зацікавленими особами, а також про зневагу до конституційних прав виборців Тузлівської об`єднаної територіальної громади.
Не погоджуючись з позовними вимогами Тузлівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області до суду подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » прийнято у відповідності до вимог ст. 2 КАС України. Зокрема, в період каденції депутатами Тузлівської сільської ради виявлено факти численних порушень Тузлівським сільським головою ОСОБА_1 . Конституції України, законів України, а також невиконання своїх посадових обов`язків, що спричинило      значну шкоду громаді. Також, відповідач зазначав, що за наслідками аналізу неодноразових звернень та скарг фізичних, юридичних осіб, мешканців громади, на засіданні, яке проведено напередодні пленарного засідання позачергової сесії, абсолютна більшість депутатів Тузлівської сільської ради дійшли висновку про необхідність додаткового внесення та розгляду на сесії питання про дострокове припинення повноважень сільського голови Тузлівської сільської ради Одеської області ОСОБА_1 , про що було винесено додаткове подання, яке підписано групою депутатів.
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом позивачкою до суду подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що наведені відповідачем, нібито, порушення ОСОБА_1 під час перебування на посаді, не стосуються предмету оскарження та виходять за межі предмета позову. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 ».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді голови Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області з 26.12.2019 року по день вступу на посаду нового Тузлівського сільського голови, обраного на виборах 25 жовтня 2020 року, призначених відповідно до Постанови Верховної Ради від 15 липня 2020 року № 795-IX «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році».
Присуджено до стягнення з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 26.12.2019 року по 25.10.2020 року в розмірі 150 675, 65 грн. (без урахування обов`язкових відрахувань).
Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що рішення №749-1 від 26.12.2019 року «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » прийнято з порушенням процедури його ухвалення, а саме: порушено процедуру скликання позачергової сесії з питання дострокового припинення повноважень сільського голови та включення питання про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 до порядку денного сесії, призначеної на 26.12.2019 року, відсутній проект ради, погоджувальний відповідними комісіями ради, що передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламентом Тузлівської сільської ради, затвердженим рішенням Тузлівської сільської ради від 24.12.2015 року № 24-1, відсутнє належне повідомлення      про доведення до відома всіх депутатів та громадськості про розгляд питання про дострокове припинення. Крім того, позивачка фактично не могла бути присутня на роботі 24 та 26.12.2019 року, оскільки не була обізнана про рішення суду щодо поновлення її на посаді. Таким чином, окружний адміністративний суд дійшов висновку щодо протиправності рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 ». З огляду на те, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 26.12.2019 року №749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 », окружним адміністративним судом також задоволено вимоги позивачки щодо поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2019р. по 25.10.2020р. в сумі 150675,65грн.
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції в частині розміру присудженої до стягнення з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 суми середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивачкою подано апеляційну скаргу, у якій зазначено, що окружним адміністративним судом не правильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим до мотивувальної та резолютивної частин рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі №420/359/20 необхідно внести зміни.
В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає, що судом першої інстанції не застосовано положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 та постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», з урахуванням змін внесених постановами Кабінету Міністрів України від 19.06.2019р. №525, від 03.06.2020р. №441, у зв`язку з чим не вірно розраховано суму заробітної плати, що підлягає стягненню з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 . На думку позивачки, загальна сума заробітної плати, яка підлягає стягненню з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу складає 207062,73грн. Також, позивачка акцентує увагу на неправильному, на її думку, тлумаченні судом першої інстанції приписів п.16, ч.1 ст.26 та ст..42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки поновлення на посаді сільського голови, в разі незаконного звільнення, не потребує прийняття сільською радою відповідного рішення.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що у 2015 році ОСОБА_1 було обрано Тузлівським сільським головою та 09.02.2016 р. отримано відповідне посвідчення № 374.      
04.10.2018року Тузлівською сільрадою прийнято рішення № 425-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » та № 426-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 ».      
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019р. по справі № 420/5237/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення – задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » від 04.10.2018 р. № 425-І.
Визнано протиправним та скасовано рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » від 04.10.2018 року № 426-1.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді Тузлівського сільського голови з 04.10.2018 р. 
Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що 11.07.2019р. на позачерговій сесії Тузлівської сільської ради прийнято рішення від 11.07.2019 р. № 589-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 » та рішення від 11.07.2019 р. № 590-1 «Про покладання обов`язків сільського голови», яким покладено обов`язки сільського голови на секретаря сільської ради   ОСОБА_2 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року по справі № 420/4623/19 адміністративний позов ОСОБА_1 – задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 11.07.2019 року №589-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 »; № 590-1 «Про покладання обов`язків сільського голови», - яким покладено обов`язки сільського голови секретаря сільської ради – ОСОБА_2 ».
Скасовано реєстраційну дію № 15491070015000410 від 26.07.2019 р., проведену державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою Сергієм Васильовичем щодо зміни керівника юридичної особи - Тузлівської сільської ради      Татарбунарського району      Одеської області.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді голови Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області з 12.07.2019р.
Присуджено до стягнення з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 232769,95грн. (без урахування обов`язкових відрахувань).
У подальшому, 26.12.2019р. Тузлівською сільською радою прийнято рішення № 749-1 «Про дострокове припинення повноважень Тузлівського сільського голови ОСОБА_1 », у зв`язку з тим, що Тузлівський сільський голова ОСОБА_1 порушує Конституцію України, Закони України, не забезпечує здійснення наданих їй повноважень, в тому числі відсутня на робочому місця без поважних причин (наявність прогулів), що засвідчено відповідними актами, з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 року по справі № 420/4623/19, відповідно до протоколів постійних комісій Тузлівської сільської ради.
Так, надаючи оцінку викладеним ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердженням у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування», відповідно до ч.1 ст.2 якого місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Одним із основних принципів місцевого самоврядування, згідно із статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування», є принцип колегіальності.
До системи     місцевого самоврядування, відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування», серед іншого, включено сільські ради.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.
Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.
Згідно із ст.25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання стосовно прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Порядок виконання рішень про поновлення на роботі визначено статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якою рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.
Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, з дня ухвалення рішення про поновлення позивача на роботі у відповідача виник обов`язок щодо його виконання.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок окружного адміністративного суду стосовно того, що рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді Тузлівського сільського голови органом місцевого самоврядування виконано не було, оскільки відповідне органом місцевого самоврядування рішення про поновлення позивачки не приймалось та запис до трудової книжки не заносився.
Відносно викладених ОСОБА_1 в апеляційній скарзі тверджень щодо не вірного, на її думку, розрахунку судом суми середньої заробітної плати, що підлягає стягненню з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, колегія суддів вважає за доцільне зазначити наступне.
Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці визначено Законом України «Про оплату праці», який спрямований на забезпечення відтворювальної і стимулюючої функцій заробітної плати.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (в редакції чинній на час винесення судом першої інстанції рішення), відповідно до пункту 2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.
Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до п.5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно із абз.8 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати у разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці,що встановлені після підвищення посадових окладів.
Пунктом 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100, передбачено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.
Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу IV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).
Системний аналіз абзацу 8 пункту 2 у взаємозв`язку з абзацами 1, 2 пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995року №100, дає підстави для висновку, що у випадку зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадового окладу, обчислення середньої заробітної плати здійснюється, виходячи із виплат, передбачених згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.
Отже, після змін структури заробітної плати та одночасного підвищення посадового окладу розмір виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню, для цілей визначення середньоденної заробітної плати не застосовуються. Натомість, застосовується розмір виплат, установлений відповідній посадовій особі після таких змін.
Водночас, підвищення посадових окладів, що не поєднане зі зміною структури заробітної плати, є підставою для коригування середнього заробітку за час вимушеного прогулу на коефіцієнт підвищення посадових окладів, який визначається шляхом ділення посадового окладу після підвищення на розмір посадового окладу до такого підвищення.
Між тим, під зміною структури заробітної плати, у контексті спірних правовідносин, необхідно розуміти будь-які зміни в оплаті праці, унаслідок яких змінюються її складові (обсяг надбавок, заохочувальних і компенсаційних виплат), або їх питомої ваги.
Як установлено колегією суддів та зазначено скаржником в апеляційній скарзі, у межах спірних правовідносин вимушений прогул складає з 26.12.2019р. по 25.10.2020р.
Відповідно до довідки Тузлівської сільської ради від 11.03.2019 року № 391/02-15,середньомісячна заробітна плата за серпень - вересень 2018 року (останні два місяці роботи позивача) складає 15139,65 грн.
Згідно із довідкою Тузлівською сільською радою № 392/02-15 від 11.03.2019 року, середньоденна заробітна плата складає 720, 94 грн.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 р. № 268 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №791 від 03.10.2018р.) посадовий оклад сільського голови у населених пунктах об`єднаних територіальних громад із чисельністю (загальною чисельністю) населення до 15 тис. осіб становив 7500грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019р. №525 «Про внесення змін у додатки до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268» внесено зміни до схеми посадових окладів, зокрема, сільського голови у населених об`єднаних територіальних громадах з чисельністю населення до 15 тисяч осіб, який склав 9500грн.
У зв`язку з чим, коефіцієнт підвищення становить 1,27 (9500грн. / 7500грн.).
Також, постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020р. № 411 «Про внесення змін у додатки до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268» внесено зміни до схеми посадових окладів, зокрема, сільського голови у населених об`єднаних територіальних громадах з чисельністю населення до 15 тисяч осіб, який склав 11500грн.
З урахуванням чого, коефіцієнт підвищення становить 1,21 (11500грн. / 9500грн.).
Розраховуючи суму середньої заробітної плати ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, колегія суддів виходить з наступного: вимушений прогул у період з 26.12.2019р. по 10.06.2020р. становить 113 робочих днів, середньоденний заробіток - 720,94грн.,  коефіцієнт підвищення - 1,27 ((720,94грн. х 1,27) х 113); вимушений прогул у період з 11.06.2020р. по 25.10.2020р. становить 94 робочих днів, середньоденний заробіток – 915,59грн. (720,94грн. х 1,27),  коефіцієнт підвищення - 1,21 ((915,59грн. х 1,21) х 94).
Відтак, з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середня заробітна плата за час вимушеного прогулу з 26.12.2019р. по 25.10.2020р. в розмірі 207600,51грн. (103461,67грн. + 104138,84грн.) (без урахування обов`язкових відрахувань).
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення визначено статтею 315 КАС України, відповідно до пункту 2 частини 1 якої за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції, серед іншого, має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Отже, у даному випадку, Одеським окружним адміністративним судом під час ухвалення оскаржуваного рішення від 23.11.2020 року по справі №420/359/20 неправильно застосовано норми матеріального права, а саме тлумачення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р., у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі №420/359/20 в частині щодо стягнення з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 26.12.2019 року по 25.10.2020 року в розмірі 150 675, 65 грн. (без урахування обов`язкових відрахувань) – скасувати.
Прийняти в означеній частині нове судове рішення, яким стягнути з Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 26.12.2019 року по 25.10.2020 року в розмірі 207600,51грн. (без урахування обов`язкових відрахувань).
В іншій частині апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі №420/359/20 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Танасогло Т.М.    Єщенко О.В.