УХВАЛА        
01 березня 2021 року
м. Київ
справа № 643/3939/16-ц
провадження № 61-2883ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 08 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання недійсними окремих умов угоди,  
 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати недійсними з 11 листопада 2012 року окремі умови угоди 
від 01 квітня 2010 року № 301479, укладеної між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - 
ТОВ «Авто Просто»), а саме - умови про визначення термінів «повний внесок», «повний чистий внесок», «поточна ціна Автомобіля», «внесок в оплату страхового платежу», «Виробник/імпортер/постачальник», які містяться в розділі 1 Додатку № 2 до вказаної угоди, та умови пунктів 2.1, 2.2 розділу 2 Додатку № 2 до угоди № 301479 від 01 квітня 2010 року.
 
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 08 липня 
2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, в задоволенні позову відмовлено. 
 
24 грудня 2020 року ОСОБА_1 вперше подав касаційну скаргу на рішення Московського районного суду міста Харкова від 08 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 на вказані судові рішення визнано неподаною та повернуто заявникові на підставі статей 185, 393 ЦПК України. 
20 лютого 2021 року  ОСОБА_1 вдруге звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Московського районного суду міста Харкова від 08 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, яка не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
До касаційної скарги  ОСОБА_1 додано квитанцію про сплату судового збору від 23 грудня 2020 року № 0.0.1954956844.1 на суму 2 204,81 грн, яка не може бути прийнята судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки вказаний судовий збір було сплачено ним при поданні касаційної скарги від 24 грудня 2020 року, яку ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року повернуто. За повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.
Таким чином,  ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір розмірі 2 204,81 грн. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 379937837, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 08 липня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 22 березня 
2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        М. Є. Червинська