Ухвала
іменем України
 
15 березня 2021 року
м. Київ
справа № 385/646/19
провадження № 51-1295ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                             ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 9 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
Встановлені обставини
Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 травня
2020 року засуджено: ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді арешту
на строк 6 місяців; ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді арешту
на строк 6 місяців; ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді арешту
на строк 6 місяців.
Стягнуто із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_8 6612 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Крім того, із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стягнуто на користь ОСОБА_8 по 1333,33 грн у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 9 грудня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишив без задоволення, а оскаржуваний вирок місцевого суду від 26 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та
ОСОБА_7  – без змін.
Суть питання
У касаційній скарзі захисник просить скасувати вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 9 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Верховного Суду
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність
чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України
про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, допустили суди при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас слід урахувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права,
а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено
в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону у своїй касаційній скарзі захисник не посилається на конкретну з підстав, передбачених ч. 1
ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваних судових рішень.
Касаційна скарга взагалі не містить посилань на конкретні норми матеріального і процесуального права, порушені, на думку захисника, місцевим судом, а також обгрунтування того, у чому полягають ці порушення, як вони вплинули на законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироку відповідно до статей 370, 374,
412–414 КПК у їх взаємозв`язку.
Також у касаційній скарзі відсутні конкретні доводи щодо незаконності усіх висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, з посиланням на конкретні положення процесуального та матеріального права.
Усупереч п. 6 ч. 2 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано її копій із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження, а також не зазначено, чи бажає захисник брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3
ст. 427 цього Кодексу.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування та недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1
ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 26 травня 2020 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 9 грудня 2020 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків — десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                     ОСОБА_3