КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№ справи: 368/1066/2020
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/ 1313/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко І.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В. 
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
 11 березня  2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
                  головуючого  - Немировської О.В. 
                  суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.,
                  секретар - Зиль Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича 
за апеляційними скаргами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Андрія Михайловича  
та представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» -   Сокуренко Наталії Вікторівни на ухвалу Кагарлицького  районного суду  Київської області від  22 жовтня  2020 року, 
 
встановив:
 заявник в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 18.09.2020, винесену у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого ласта №2-21/1010, виданого 01.02.2011 Кагарлицьким районним судом Київської області, посилаючись на те, що приватним виконавцем не було повідомлено боржника про дату проведення виконавчих дій - опису майна.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня  2020 року скаргу було задоволено - визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А., скасовано постанову про опис та арешт майна боржника від 18.09.2020, винесену при виконанні виконавчого листа від 01.02.2011 у справі №2-21/2010.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Корольов М.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та відмовити у задоволенні скарги,  посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального  права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Сокуренко Н.В. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та  відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що суд не з`ясував  обставин справи, а висновки зроблені на припущеннях. 
Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника заявника - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги   підлягають задоволенню з таких підстав.
Звертаючись до суду з даною скаргою, заявник в особі її представника - ОСОБА_2 , вказувала, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 03 вересня 2010 року було стягнуто з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 963 719 грн. 19 коп. 01.02.2011 Кагарлицьким районним судом Київської обл. було видано виконавчий лист. На підставі вказаного виконавчого листа 21.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М.А. було відкрито виконавче провадження. 18.09.2020 приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна - земельної ділянки за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Богданівка, кадастровий номер 322180801:01:071:0135. Заявник вважає, що приватний виконавець повинен був повідомити її про дату проведення виконавчих дій, що обмежило її у праві бути присутньою під час опису майна та відповідно захищати свої права.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської обл.  від  22 жовтня  2020 року скаргу було задоволено - визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А., скасовано постанову про опис та арешт майна боржника від 18.09.2020, винесену при виконанні виконавчого листа від 01.02.2011 у справі №2-21/2010.
Задовольняючи заявлені  вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що  законодавством встановлено певний порядок накладення арешту на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, і для накладення арешту на таке майно боржника визначальним є виявлення майна саме боржника, а не будь-кого, державним виконавцем та здійснення його опису. Оскаржуваною постановою накладено арешт на майно без виявлення (встановлення його наявності), ідентифікації та опису майна, яке належить боржнику.
З вказаним висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки він зроблений з порушенням норм матеріального права.
Як видно з матеріалів справи, 01.02.2011 Кагарлицьким районним судом Київської області було видано виконавчий лист на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 вересня 2010 року, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 963 719 грн. 19 коп. За заявою стягувача 21.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим М.А. було відкрито виконавче провадження, зобов`язано боржника надати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання декларації, стягнуто винагороду приватного виконавця. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику рекомендованим листом 21.08.2020. Також того ж дня приватним виконавцем було накладено арешт на все майно, яке належить боржнику. Відповідно до Інформації  з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно  та реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.08.2020,  за ОСОБА_1   зареєстровано 04.10.2013  земельну ділянку за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Богданівка, кадастровий номер 322180801:01:071:0135, площею 0,25 га. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. від 18.09.2020 було описано та накладено арешт на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Богданівка, кадастровий номер 322180801:01:071:0135, площею 0,25 га. Здійснюючи опис та  накладаючи арешт, приватний виконавець керувався  даними з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.08.2020, відповідно до яких вид угідь: рілля, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 6 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на кошти боржника, конкретне майно боржника накладається, якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах чи конкретне майно боржника.
На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Згідно з абзацом третім частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладання на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідність використання та інших обставин.
При проведенні опису та арешту вказаної земельної ділянки, приватним виконавцем не було виявлено на належній боржнику земельній ділянці будь-яких будівель чи споруд та комунікацій. Доказів про протилежне  представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не  надано.
Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»  сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. 
В ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»  передбачено обов`язкову участь понятих у  виконавчих діях. Так, присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.
Обов`язкова  присутність боржника при проведенні виконавчих дій щодо опису та арешту майна законом не встановлена.
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки дії приватного виконавця щодо арешту та опису  майна боржника відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є правомірними  та виправдані метою примусового виконавчого провадження.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням по справі нового судового рішення - про відмову в задоволенні скарги. 
Керуючись ст. 367, 368, 376, 382  ЦПК України, суд
 
постановив: 
апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Андрія Михайловича задовольнити.
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Сокуренко Наталії Вікторівни задовольнити.
Ухвалу  Кагарлицького районного суду Київської області від 22 жовтня 2020 року скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Михайла Андрійовича - відмовити.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття  і  може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку  протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови виготовлено 17 березня 2021 року. 
 
Головуючий                                                   
 
Судді