ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 січня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5864/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року
у справі № 280/5864/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

           28.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком за Списком № 2, зобов`язати останнього зарахувати до його пільгового стажу за Списком № 2, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, періоди навчання у Запорізькому середньому професійно-технічному училищі № 7 з 01.09.1980 по 20.07.1983, службу у лавах Радянської армії з 12.11.1983 по 28.10.1985, роботи у Запорізькому спецуправлінні № 124 тресту «Дніпростальконструкція» з 18.07.1983 по 07.11.1983, з 14.01.1986 по 09.06.1994, роботи у орендному підприємстві ЗСУ-124 з 09.06.1994 по 28.11.1994, роботи у ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» з 29.11.1994 по 12.01.2005 та роботи у ТОВ «Стальмонтаж» з 26.01.2005 по 14.09.2012, а також зобов`язати відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, - 13.04.2020 року.
          В обґрунтування позову позивач зазначив, що після досягнення 55 віку, маючи загальний страховий стаж більш ніж 38 років, пільговий стаж за Списком № 2 понад 12 років 6 місяців, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії у відповідності до ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», утім, відповідач відмовив у її призначенні мотивуючи це відсутністю необхідного стажу роботи на посадах за Списком № 2, тим самим порушив право позивача на соціальний захист боку держави.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року позов задоволений частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення №  083850006170 від 16.07.2020 Головного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізької області зарахувати позивачеві до пільгового стажу за Списком № 2, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, періоди навчання у Запорізькому середньому професійно-технічному училищі № 7 з 01.09.1980 по 20.07.1983, службу у лавах Радянської армії з 12.11.1983 по 28.10.1985, роботи у Запорізькому спецуправлінні № 124 тресту «Дніпростальконструкція» з 18.07.1983 по 07.11.1983, з 14.01.1986 по 09.06.1994, роботи у орендному підприємстві ЗСУ-124 з 09.06.1994 по 28.11.1994, роботи у ТОВ ЗСУ-124 «Стальконструкція» з 29.11.1994 по 12.01.2005 та роботи у ТОВ «Стальмонтаж» з 26.01.2005 по 14.09.2012 й призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, - 13.04.2020 року. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
          Вирішуючи спір суд виходив із протиправності мотивів, якими керувався відповідач при прийнятті рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком за Списком №  2 й зарахуванні спірних періодів роботи до його пільгового стажу та прийняв рішення на користь пенсіонера, з посиланням на те, що несвоєчасно проведена на підприємстві атестація не повинна впливати на право особи щодо зарахуванні періодів трудової діяльності на такому підприємстві до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
          Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає про відсутність підстав для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача з посиланням на  ненадання останнім уточнюючих довідок.  
          Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
          Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.07.2019 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2.
Відповідно до повідомлення № 0800-0205-8/36481 пенсійний орган сповістив позивача, що рішенням №  083850006170 від 16.07.2020 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 мотивуючи це не підтвердженням пільгового стажу уточнюючими довідками. 
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Переглядаючи рішення суду у межах доводів апеляційної скарги суд виходить із того, що спір між учасниками справи виник з приводу відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 через не зарахування до пільгового стажу спірних періодів праці, навчання та служби в армії. При цьому, відповідач не ставить під сумнів приналежність посад позивача, які останній обіймав у визначений період до списку професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, проте зазначає, що такі періоди не підлягають  зарахуванню до його пільгового стажу за відсутністю документів, що підтверджують атестацію робочих місць.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.2 статті 114 Закону № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Така ж норма міститься і в п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.
Разом з тим, для підтвердження пільгового стажу лише на підставі трудової книжки існує певна вимога, визначена в абз.4, 5 п.2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, а саме: якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Що стосується документів про підтвердження атестації робочих місць, відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.
При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У той же час, працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
За правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII, який до ухвалення рішення Конституційного Суду від 04.06.2019 року містив аналогічні положення статті 114 Закону №  1058 у частині визначення пенсійного віку, - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Виходячи з викладеного, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не   проведено атестацію робочого місця або проведено з запізненням, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII та ч. 2 статті 114 Закону №  1058.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у наведеній вище постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
У межах спірних правовідносин, згідно із даними трудової книжки підтверджується приналежність посад позивача, які останній обіймав у визначений період на тому чи іншому Підприємстві до списку професій, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Натомість мотиви відповідача, якими останній керувався при прийнятті рішення №  083850006170 від 16.07.2020 щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, яке цілком обґрунтовано суд першої інстанції визнав протиправним, не відповідають правовим висновками Великою Палатою Верховного Суду у наведеній вище постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а та встановленим у цій справі обставинам.
Колегія суддів відмічає, що при прийнятті рішення щодо визначення права особи на той чи інший вид пільгової пенсії, Пенсійний орган повинен враховувати ті посади, що займали особи у відповідний період трудової діяльності й їх приналежність до відповідного Списку професій із шкідливими умова праці, та лише за умови, якщо записи трудової книжки таких відомостей не містять, витребувати уточнюючих довідки та/або накази підприємства про атестацію робочих місць.
За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції, що спірні періоди трудової діяльності позивача, а також період навчання та служби в армії, які відображені у наданій відповідачеві трудовій книжці, повинні бути зараховані до пільгового стажу за Списком №  2.
Пунктом 1 частини 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Враховуючи, що відмова Пенсійного органу у призначенні пільгової пенсії стосувалась виключно відсутності у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 2, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обрання способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача призначити йому пільгову пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 13.04.2020 року. 
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування або зміни оскарженого судового рішення
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 280/5864/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 5  ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко