ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 р.	Справа № 642/199/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Пашнєв В.Г., м. Харків, по справі № 642/199/17
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Міністерства оборони України ,          ІНФОРМАЦІЯ_1                 
          про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Міністерство оборони України (далі по тексту – заявник) звернулося до Ленінського районного суду м. Харкова із заявою про поворот виконання судового рішення у адміністративній справі, в якій просить суд стягнути в порядку повороту виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 у справі № 642/199/17 з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно списану установою банку за скасованими судовими рішеннями одноразову грошову допомогу в розмірі 217500,00 грн.
В обґрунтування вимог заяви зазначив, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задоволено, зокрема, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», Порядку № 975 та наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року. На виконання вказаної постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 526 від 21.09.2017 «Про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , на поточний рахунок НОМЕР_2 Мегабанк в сумі 217500, 00 грн та Міністерством оборони України, через Харківський обласний військовий комісаріат були виплачені кошти в сумі 217500,00 грн на користь ОСОБА_1 та перераховані на його картковий рахунок. Однак, постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.06.2020 по справі № 642/199/17 (№ К/9901/15402/18) касаційна скарга Міністерства оборони України задоволена, постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 у вказаній адміністративній справі скасовано, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 
13 жовтня 2020 року ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова відмовлено в задоволенні заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у справі № 643/9309/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав на неповне з`ясування судом першої інстанції  обставин, що мають значення для справи та порушення при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права. Пояснив, що  предметом розгляду даної справи є одноразова грошова допомога у разі інвалідності, яка не відноситься ані до відшкодування шкоди, ані до виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, ані до виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби, а тому приписи статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України на спірні правовідносини не поширюються та відсутні підстави для подання Міноборони доказів того, що скасовані судові рішення обґрунтовані на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. За викладених мотивувань вважає, що найбільш доцільним способом і порядком здійснення повороту виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року у справі № 642/199/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій  є стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника цих коштів в сумі 217500 грн, яке дозволить в повному обсязі поновити порушені скасованими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій права Міноборони.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 05.04.2017 року у справі № 642/199/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено (а.с.60-67).
Визнано протиправним та скасовано пункт 17 протоколу № 86 від 07.10.2016 року Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби Міністерства оборони України.
Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення Міністерством оборони України у місячний строк після надходження документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №975 від 25.12.2013 року.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають в надсиланні документів позивача на доопрацювання.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно надіслати документи для призначення позивачу відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та Порядку № 975 та наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 р. (додаток 13 до наказу №530) на адресу Міністерства оборони України про виплату позивачу одноразової грошової допомоги.
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути висновок та документи подані ІНФОРМАЦІЯ_2 та вирішити питання щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 150 кратного прожиткового мінімуму, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», порядку № 975 та наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 р. 
Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року постанова Ленінського районного суду м.Харкова від 05.04.2017 року залишена без змін. (а.с.97-102)
На виконання вказаного рішення суду, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 526 від 21.09.2017 «Про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , на поточний рахунок НОМЕР_2 Мегабанк в сумі 217500, 00 грн (а.с.180).
Відповідно до копії платіжного доручення № 8116248 від 22.09.2017 про виплату одноразової допомоги ОСОБА_1 перераховано 217500,00 грн згідно наказу Харківського обласного військового комісаріату № 546 від 21.09.2017 року (а.с.181).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.06.2020 року касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено. Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1  (а.с.165-171).
З огляду на скасування Верховних судом рішень першої та апеляційної інстанції у справі № 642/199/17 та вважаючи порушеними права заявника, представник  Міністерства оборони України звернувся із заявою про поворот виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017, оскільки на виконання зазначених рішень, позивачу виплачена одноразова грошова допомога в сумі 217500,00 грн.
Відмовляючи у задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України та в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження того, що скасовані постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017, у цій справі були обґрунтовані на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 380 КАС України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його не чинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Частиною 2 статті 380 КАС України передбачено, що якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. 
Згідно з ч. 4, 7 ст. 380 КАС України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Поворотом виконання рішення суду є повернення сторін виконавчого провадження у первісний стан, що передував виконанню рішення, через скасування правової підстави такого виконання. Поворот виконання є способом захисту прав боржника на випадок отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим судовим рішенням неналежного, оскільки правова підстава такого набуття відпала.
Відповідно до ч. 5 ст. 380 КАС України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.
Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ врегульовані ст.381 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ст.381 Кодексу адміністративного судочинства України, поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Аналогічна правова норма встановлена ст.239 Кодексу законів про працю, яка передбачає, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Предметом судового дослідження з приводу можливості застосування до спірних правовідносин правового інституту повороту виконання судового рішення у випадку його скасування є питання правової природи одноразової грошової допомоги, що виплачується військовослужбовцю у зв`язку з настанням інвалідності відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», зокрема з`ясуванню підлягає питання чи поширюються на вказану допомогу приписи статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зі змісту зазначеної вище правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
З огляду на зазначені норми, вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою відноситься до разових платежів, виплачується з Державного бюджету України, при цьому має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців. 
Таким чином, зазначена виплата фактично належить до іншого грошового утримання у відносинах публічної (військової) служби та право на її отримання безпосередньо виникає внаслідок реалізації військовослужбовцем конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та компенсації втраченого внаслідок цього здоров`я (отримання інвалідності, а в деяких випадках і втрати життя).
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.
Слід зазначити, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 4 квітня 2018 року у справі № 2-а-9320/11/0308, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується  судом апеляційної інстанції.
В даному випадку, в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження того, що скасовані постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 року у справі №  642/199/17 були обґрунтовані на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
При цьому, постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у даній справі обґрунтована неправильним застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права.
Також, заявником не зазначено жодних доводів щодо повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах під час розгляду справи  № 642/199/17.
Доводи апелянта ґрунтуються лише на припущеннях щодо не поширення на спірні правовідносини приписів статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України, які спростовані вищенаведеними висновками суду, що узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у справі № 2-а-9320/11/0308.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог заяви Міністерства оборони України про поворот виконання постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 05.04.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2017 у справі № 642/199/17 та стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України списану за скасованими судовими рішеннями одноразову грошову допомогу в розмірі 217500,00 грн.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України  залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 13.10.2020 року по справі № 642/199/17  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.П. Жигилій    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  18.01.2021 року