Ухвала
 
22 березня 2021 року
місто Київ
 
справа № 343/1341/20
провадження № 61-2840ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у липні 2020 року звернулися до суду із позовом, у якому, з урахуванням уточнення вимог, просили визнати ними як спадкоємцями у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 право на завершення приватизації земельної ділянки відповідно до рішення Оболонської сільської ради від 24 квітня 2008 року № 510-12/2008, а саме: за ОСОБА_1 визнати право на завершення приватизації у порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 1, 5 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, за ОСОБА_2 визнати право на завершення приватизації у порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 1, 5 га, для ведення особистого селянського господарства у АДРЕСА_1 ; визнати за позивачами право на державну реєстрацію права власності по 1/2 частці земельної ділянки, площею 1, 5 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, шляхом внесення відповідного запису в органах реєстрації відповідно до рішення Оболонської сільської ради від 24 квітня 2008 року № 510-12/2008 та оформлення права власності на ці земельні ділянки.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2020 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємцями, у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 право на завершення приватизації земельної ділянки відповідно до рішення Оболонської сільської ради від 24 квітня 2008 року № 510-12/2008, а саме: визнано за ОСОБА_1 право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 1, 5 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області; визнано за ОСОБА_2 право на завершення приватизації в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 1, 5 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області .
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на державну реєстрацію права власності по 1/2 частці зазначеної земельної ділянки шляхом внесення відповідного запису в органах реєстрації відповідно до рішення Оболонської сільської ради від 24 квітня 2008 року № 510-12/2008 та оформлення права власності на ці земельні ділянки.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 20 січня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 лютого 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просять скасувати постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, залишити без змін рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для виконання її вимог.
У березні 2021 року від заявників надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу, у якій заявники уточнили процесуальну вимогу скарги та додали докази на підтвердження доплати судового збору.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявниками як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що:
-          оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
-          рішення суду апеляційної інстанції не відповідає правовим висновкам, викладеним, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження 
№ 14-652цс18). Відповідно до зазначеного висновку спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку;
-          всупереч статті 357 ЦПК України суд апеляційної інстанції прийняв та розглянув апеляційну скаргу, подану неуповноваженою особою, яка підписана та подана першим заступником керівника, який не може вчиняти зазначені дії від імені юридичної особи.
Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявниками рішення суду апеляційної інстанції зазначені підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ними вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки, вимоги ухвали Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Долинського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 343/1341/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний
 
                                                                                                            А. С. Олійник
 
                                                                                                            В. В. Яремко