ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 березня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/9032/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 160/9032/20 (м. Дніпро, суддя першої інстанції Юрков Е.О.)
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
про визнання дій протиправними та стягнення грошового забезпечення

встановив:

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просила суд:
- визнати дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області по встановленню ОСОБА_1 премії за квітень, травень, червень та липень місяці 2020 року в меншому розмірі, ніж рекомендовано граничний розмір за посадою, яку вона займала в ці місяці, протиправними;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за квітень 2020 року в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, травень 2020 року в сумі 2 200 (дві тисячі двісті) гривень 00 копійок, червень 2020 року в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, липень 2020року в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, а всього 16 200 грн. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 160/9032/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції навіть не розглянув, чи був порушений порядок визначення премії або її зменшення, та законність прийнятого рішення. Всі накази на преміювання складені без рапортів безпосереднього керівника позивача, в яких повинні бути зазначені конкретні підстави для визначення премії у меншому розмірі, ніж 100%. Не зважаючи на те, що  рапорт є обов`язковою умовою для встановлення розміру премії.  Рішення начальника головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття. Суд першої інстанції зазначив, що премія встановлювалась позивачу від наявних асигнувань на грошове забезпечення та його особистого внеску в загальний результат служби, але це є загальні формулювання. Судом першої інстанції не було встановлено наявні асигнування на грошове забезпечення та особистий внесок в загальний результат служби. Відповідач не надає до суду інформацію про затвердження асигнувань на преміювання поліцейських за оскаржуваний період. Відповідач не зазначив конкретних причин, часу, місця та опису обставин, за яких відбувалися порушення службової дисципліни чи неналежне виконання службових обов`язків, які стали підставою для зменшення розміру премій та /або установлення їх в таких розмірах. Зазначення загальних формулювань не відповідають нормам законодавства України та порушують права людини. Просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що розміри премії встановлюються за рішення керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Премія належить до  категорії заохочувальних виплат та не є обов`язковою для роботодавця виплатою працівникам. Обов`язкового або мінімального  розміру премії не встановлено. Наказ про зменшення розміру або позбавлення премії в повному обсязі не видавався. Зазначає, що накази не містять рішення про зменшення премії позивачу, а містять рішення про встановлення премії  за квітень 2020 року  у розмірі  47,66 %, за травень 2020 – 47,66 %, за червень 2020 - 57,83%, за липень  - 57,058%. Позивачу встановлено премію у відповідних розмірах, а не зменшено. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 займає посаду старшого слідчого організаційно-методичного відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 118 о/с від 24.04.2020 «Про встановлення премії керівному складу, поліцейським, державним службовцям, службовцям, цивільному персоналу апарату, відділів та відділень поліції ГУНП», зокрема установлено премію за квітень 2020 року поліцейським, державним службовцям, цивільним працівника підрозділів апарату, відділів та відділень поліції ГУНП, та згідно додатку 176 до наказу позивачу встановлена премія у розмірі 47,66%; відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці – 131,27%. Розмір встановленої премії у поточному місяці інших працівників, наведених у витягу з додатку, відповідає або є більшим за відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці, окрім позивача (а.с. 21-24).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 136 о/с від 25.05.2020 «Про встановлення премії керівному складу, поліцейським, державним службовцям, службовцям, цивільному персоналу апарату, відділів та відділень поліції ГУНП», зокрема установлено премію за травень 2020 року поліцейським, державним службовцям, цивільним працівника підрозділів апарату, відділів та відділень поліції ГУНП, та згідно додатку 175 до наказу позивачу встановлена премія у розмірі 47,66%; відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці – 131,27%. Розмір встановленої премії у поточному місяці інших працівників, наведених у витягу з додатку, відповідає або є більшим за відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці, окрім позивача (а.с.25-28).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 162 о/с від 23.06.2020 «Про встановлення премії керівному складу, поліцейським, державним службовцям, службовцям, цивільному персоналу апарату, відділів та відділень поліції ГУНП», зокрема установлено премію за червень 2020 року поліцейським, державним службовцям, цивільним працівника підрозділів апарату, відділів та відділень поліції ГУНП, та згідно додатку 226 до наказу позивачу встановлена премія у розмірі 57,83%; відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці – 141,44%. Розмір встановленої премії у поточному місяці інших працівників, наведених у витягу з додатку, відповідає або є більшим за відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці, окрім позивача (а.с.29-32).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 199 о/с від 24.07.2020 року «Про встановлення премії керівному складу, поліцейським, державним службовцям, службовцям, цивільному персоналу апарату, відділів та відділень поліції ГУНП», зокрема установлено премію за липень 2020 року поліцейським, державним службовцям, цивільним працівника підрозділів апарату, відділів та відділень поліції ГУНП, та згідно додатку 177 до наказу позивачу встановлена премія у розмірі 57,058%; відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці – 140,67%. Розмір встановленої премії у поточному місяці інших працівників, наведених у витягу з додатку, відповідає або є більшим за відсоток премії, що відповідає рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці, окрім позивача (а.с.33-35).
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач оскаржила їх до адміністративного суду.
Правомірність нарахування та виплати премій у розмірі меншому за рекомендований граничний розмір грошового забезпечення за відповідною посадою є предметом спору в цій справі. 
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виплата та розмір премії залежить від наявності відповідних бюджетних асигнувань та від оцінки керівництва поліцейського його особистого внеску в загальні результати служби.
Положенням про преміювання не визначено конкретний процент премії, яка має щомісячно виплачуватись поліцейським. Розмір визначається в залежності від дотримання показників преміювання і особистого внеску поліцейського в загальні результати служби і не обов`язково має дорівнювати рекомендованому граничному розміру грошового забезпечення за відповідними посадами у поточному місяці. Встановлення розміру відноситься до дискреційних повноважень керівництва ГУНП.
Зменшення розміру премії не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини поліцейського у скоєнні правопорушення, а є суто управлінським рішенням.
Оцінка результатів роботи поліцейського є виключними дискреційними повноваженнями керівника та не може бути замінена рішенням суду.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» №580 від 02.07.2015 визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260.
За змістом пункту 2 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення входять:1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 12 Розділу ІІ Порядку № 260 керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення.
Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.
У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці.
Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.
Виплата премії проводиться щомісяця в останній день місяця за поточний місяць разом з виплатою грошового забезпечення.
Порядок №260 не містить нормативно закріпленого мінімального розміру премії, який виплачується поліцейському в обов`язковому порядку, натомість встановлено, що розмір премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що зменшення розміру премії не є заходом дисциплінарної відповідальності, не потребує службового розслідування, доведеності вини поліцейського у скоєнні правопорушення, а є суто управлінським рішенням. Оцінка результатів роботи поліцейського є виключними дискреційними повноваженнями керівника та не може бути замінена рішенням суду.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними  ст. 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Крім того, колегія суддів зазначає щодо безпідставності зауважень позивача на невстановлення судом першої інстанції наявності асигнування на грошове забезпечення та особистий внесок в загальний результат служби, оскільки зазначена інформація не впливає на право керівника визначати розмір премії поліцейських.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
За таких обставин інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення. 
Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції,  яким при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними, а тому немає підстав для його скасування.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322,  325, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 160/9032/20 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко