ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р.	Справа № 520/16465/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича  на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 (суддя Зоркіна Ю.В., м. Харків) по справі № 520/16465/2020
за позовом         ОСОБА_1  
до        Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича      третя особа         Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" 
про визнання протиправними та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (далі по тексту – відповідач, Приватний виконавець Клименко Р.В.), третя особа – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», у якому просить визнати протиправними та скасувати: постанову Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича від 10.11.2020 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню ВП № 693551923; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.11.2020 по виконавчому провадженню ВП № 693551923; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10.11.2020 по виконавчому провадженню ВП № 693551923.
В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження та інші постанови, які винесені у межах виконавчого провадження є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки приватний виконавець може прийняти до виконання виконавчий документ стосовно боржника, яким є фізична особа, виключно за місцем проживання, перебування останнього, у межах відповідного виконавчого округу. Позивач зареєстрована у Харківській області, а виконавчим округом приватного виконавця є місто Київ.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 по справі № 520/16465/2020 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича від 10.11.2020 про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП № 63551923.
Визнано протиправною та скасовано постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.11.2020 відносно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП № 63551923.
Визнано протиправною та скасовано постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10.11.2020 відносно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП № 63551923.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 по справі № 520/16465/2020 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначив про правомірність дій при винесенні оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат, про стягнення з боржника основної винагороди, оскільки у виконавчому написі, що підлягав примусовому виконанню, зазначено місцем фактичного проживання боржника АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.11.2020 до відповідача звернулося ТОВ “Фінансова компанія "Аланд"” із заявою 20092031 від 26.10.2020 про примусове виконання рішення: виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєвим О.С. № 37261 від 08.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 19179,15 грн., звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника. 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 10.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63551923 з примусового виконання виконавчого напису №37261 від 08.09.2020, боржником у виконавчому провадженні № 63551923 визначено ОСОБА_1 .
Матеріали справи свідчать, що в рамках здійснення виконавчого провадження №63551923 відповідачем на підставі ст.3, ч.3 ст. 40, ст.45 Закону України “Про виконавче провадження” також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 1917, 92 грн., а також на підставі ст. 42 Закону України “Про виконавче провадження” та п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2020 року №512/5, винесено постанову від 10.11.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 669.00 грн.
Посилаючись на те, що у відповідача не було підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем розташування боржника та його майна, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження №63551923 винесена за виконавчим документом, прийнятим до виконання, не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, або ж місцем знаходження майна такої особи.
З огляду на те, що відповідачем не доведено правомірності винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку також про безпідставність винесених за наслідком відкриття провадження постанов приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 10.11.2020 № 63551923, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 63551923 від 10.11.2020 та наявність підстав для їх скасування.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 3 Закон № 1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 23 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі по тексту - Закон № 1403-VIII) у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Згідно з частинами першою та другою статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02 червня 2016 року №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII), виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Місце виконання рішення згідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5 визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону України "Про виконавче провадження".
Частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
За приписами ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення, в якій стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон №1404-VIII визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, право приватного виконавця відкрити виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Таким чином, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місце знаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджується компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. В протилежному випадку - виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття його до виконання як такий, що пред`явлений не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Аналогічний правовий підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом в постанові у справі №804/6996/17 від 08 квітня 2020 року.
Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України. 
Додатковим підтвердженням перебування позивача за межами виконавчого округу приватного виконавця Клименка Р.В. є надана позивачем до суду довідка, видана Дергачівським РТЦ комплектування та соціальної підтримки від 19.11.2020, у якій вказано що з 14.08.2015 по теперішній час позивач проходить службу у Дергачівському районному військовому комісаріаті (Дергачівському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки).
Відповідач, мотивуючи правомірність прийнятих рішень, послався на обставини того, що відповідно до заяви про примусове виконання рішення стягувачем вказано адресу проживання боржника як   АДРЕСА_3 
Колегія суддів з цього приводу вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VII, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.
Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Під час судового розгляду справи відповідач не надав доказів виконання ним вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII щодо з`ясування з достовірних джерел інформації про місце проживання та наявність боржника у відповідному виконавчому окрузі.
Водночас Законом № 1404-VIIІ саме на виконавця покладено обов`язок встановити чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконанням, відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIIІ. При цьому, питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження та має вирішальне значення для вирішення питання про те чи дотримано порядок пред`явлення виконавчого листа до виконання.
З наявної в матеріалах справи копії заяви про примусове виконання рішення вбачається, що стягувачем дійсно зазначено дві адреси боржника, а саме місце реєстрації: АДРЕСА_2 та місце проживання: АДРЕСА_3 
Вказані відомості стосовно боржника також зазначені і у поданому до примусового виконання виконавчому написі №37261 від 08.09.2020 приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу
Однак, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять в собі жодних доказів на підтвердження того, що зазначена адреса проживання боржника є дійсною, як не містять і доказів наявності у позивача майна у виконавчому окрузі м. Київ.
Крім того, відповідачем до суду надано копію індивідуальної частини договору 005-20503-261113 від 26.11.2013, в якій зазначена тільки адреса реєстрації позивача. 
В той же час, матеріали виконавчого провадження не містять в собі доказів того, що зазначена адреса місця проживання позивача була встановлена відповідачем.
Колегія суддів зазначає, що за даними Єдиного реєстру приватних виконавців приватний виконавець Клименко Р.В. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.
Таким чином, матеріали виконавчого провадження не містять в собі доказів того, що зазначена адреса місця проживання позивача була встановлена відповідачем.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки відповідачем, ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанцій не надано належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження № 63551923 у межах виконавчого округу міста Києва, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки приватний виконавець порушив правила територіальної діяльності приватних виконавців, так як, володіючи інформацією про місце реєстрації позивача (боржника), що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу, що у свою чергу суперечить Закону № 1404-VІІІ та Інструкції № 512/5.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.
З огляду на те, що відповідачем не доведено правомірності винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів приходить до висновку також про безпідставність винесених за наслідком відкриття провадження постанов приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від 10.11.2020 № 63551923, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 63551923 від 10.11.2020 та наявність підстав для їх скасування.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича    залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року по справі № 520/16465/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	Л.В. Любчич    В.Б. Русанова