ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 березня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 309/3884/14
провадження № 61-2477св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Русинчука М. М., Краснощокова Є. В.,
 
учасники справи за первісним позовом:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Хустське державне підприємство технічної інвентаризації Закарпатської області, Хустська міська рада Закарпатської області, товариство з обмеженою відповідальністю «Дари Моря»,
 
за зустрічним позовом:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Дари Моря»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Хустська міська рада Закарпатської області, Хустське державне підприємство технічної інвентаризації Закарпатської області,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Хустської міської ради Закарпатської області на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року у складі колегії суддів Собослой Г. Г., Бондаренка Ю. О., Куцин М. М. та товариства з обмеженою відповідальністю «Дари Моря» на рішення та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області  від 09 червня 2016 року у складі колегії суддів Собослой Г. Г., Бондаренка Ю. О., Куцин М. М.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області, Хустської міської ради Закарпатської області, ТОВ «Дари Моря» про визнання незаконними дій реєстратора державного підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області та скасування державної реєстрації, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання недійсними рішень Хустської міської ради Закарпатської області, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.
 
Мотивувала позов тим, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2002 року є власником квартири АДРЕСА_1 , а також власником збірно-розбірного гаража за цією ж адресою на підставі письмового договору. 
 
Гараж був установлений спадкодавцем продавця квартири на підставі рішення виконкому Хустської міської ради №160 від 04 травня 1978 року, з серпня 2002 року по липень 2006 року вона ним користувалася. В липні 2006 року на підставі рішення виконкому Хустської міської ради № 51 від 19 січня 2006 року та будівельного паспорту від 19 червня 2006 року, погодженого головним архітектором Хустського району 21 червня 2006 року, а також дозволу на виконання будівельних робіт №1-06/06 вона розпочала його перебудову: на місці, де стояв збірно-розбірний гараж, побудувала фундамент, і станом на час подання позову готовність будівництва згідно технічного паспорта, виготовленого Хустським державним підприємством технічної інвентаризації Закарпатської області, становить 11 відсотків.
 
У березні 2013 року позивач дізналася, що земельна ділянка, на якій розташований фундамент її гаража, належить на праві власності ТОВ «Дари Моря» на підставі державного акта на землю серії ЯЛ № 073177 від 09 вересня 2010 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 21 січня 2010 року, укладеного між Хустською міською радою та ТОВ «Дари Моря». 
Уважає, що передача у власність ТОВ «Дари Моря» земельної ділянки, на якій розташований фундамент її гаража, відбулась через незаконні дії Хустського ДПТІ, який незаконно зареєстрував за ТОВ «Дари моря» право власності на незавершену будівництвом нежитлову будівлю без документів про право товариства на земельну ділянку, що призвело до незаконного продажу цієї земельної ділянки товариству Хустською міською радою.
 
У зв`язку з чим просила: 
- визнати незаконним рішення державного реєстратора Хустського ДПТІ Горват В. С. про реєстрацію за ТОВ «Дари Моря» права власності на нежитлову будівлю, незавершену будівництвом, по  АДРЕСА_2  ;
- скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Дари Моря» на нежитлову будівлю, незавершену будівництвом;
- визнати недійсним витяг № 20195877 від 11 вересня 2008 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Дари Моря» на нежитлову будівлю, незавершену будівництвом; 
- визнати недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1501 від 21 грудня 2009 року про надання дозволу ТОВ «Дари моря» на викуп земельної ділянки;
- визнати недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1576 від 23 грудня 2009 року про затвердження звіту про оцінку ринкової вартості земельної ділянки та її продаж ТОВ «Дари Моря»;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу та зареєстрований за № 301;
- визнати недійсним і скасувати реєстрацію державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №073177, виданий Хустською міською радою 09 вересня 2009 року на ТОВ «Дари моря». 
 
У грудні 2014 року ТОВ «Дари Моря» подало зустрічний позов та просило суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундамента гаража та скасувати рішення Виконавчого комітету Хустської міської ради № 51 від 19 січня 2006 року в частині надання дозволу ОСОБА_1 на перебудову гаража. 
 
В обґрунтування позову вказувало, що оскаржуване рішення видане з порушенням закону, оскільки будівництво ОСОБА_1 здійснила на земельній ділянці, яка не належала їй на відповідній правовій підставі, не перебувала у користуванні чи в оренді, а цим будівництвом порушується право власності на земельну ділянку ТОВ «Дари Моря».
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено; зустрічний позов ТОВ «Дари Моря» задоволено: 
- зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТОВ «Дари Моря», розташованої по АДРЕСА_2 шляхом знесення фундамента гаража, що розташований на цій земельній ділянці; 
- скасовано рішення виконкому Хустської міської ради Закарпатської області від 19 січня 2006 року № 51 в частині надання дозволу ОСОБА_1 перебудувати збірно-розбірний гараж біля будинку АДРЕСА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що дозвіл на перебудову збірно-розбірного гаража виданий ОСОБА_1 без визначення місця розташування гаража та без виділення земельної ділянки для цієї мети, дозвіл на проведення будівельних робіт від 21 червня 2006 року втратив чинність, адже строк його дії сплив 21 червня 2008 року, фундамент гаража за таких обставин є самочинним будівництвом і підлягає знесенню, адже право власності на самочинне будівництво у ОСОБА_1 не виникає, а розміщення фундамента гаража на земельній ділянці ТОВ «Дари моря» порушує його права.
 
Короткий зміст ухвали та рішення апеляційного суду
 
Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року рішення Хустського районного суду від 05 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними рішення реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю скасовано та закрито провадження у справі в цій частині.
 
Суд апеляційної інстанції виходив із того, що такі позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та в задоволенні позовних вимог ТОВ «Дари моря» про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди  в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундамента гаража скасовано; позов ОСОБА_1 задоволено частково: 
- визнано недійсним рішення Хустського міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2009 року № 1501 про надання дозволу на викуп земельної ділянки ТОВ «Дари Моря»; 
- визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С. І. 21 січня 2010 року за реєстром №301;
- визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177, виданий Хустською міською радою Закарпатської області 09 вересня 2010 року ТОВ «Дари Моря» та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 021024000008 та скасовано його державну реєстрацію; 
- в решті позову ОСОБА_1 відмовлено; 
- в задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ «Дари моря» про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТОВ «Дари моря», шляхом знесення фундамента гаража відмовлено;
- в решті позовних вимог ТОВ «Дари Моря» рішення суду залишено без змін. 
 
Апеляційний суд виходив із того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ТОВ «Дари моря» надавався дозвіл та розроблявся проект під забудову будь-якого нежилого приміщення на АДРЕСА_2 , хоча таке приміщення зазначене в договорі купівлі-продажу. Надана ТОВ «Дари моря» у приватну власність земельна ділянка згідно оглянутої апеляційним судом інвентарної справи є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_2 та знаходиться у користуванні всіх мешканців цього багатоквартирного будинку, що унеможливлює її передачу у власність будь-яких третіх осіб. 
 
Аргументи учасників справи
 
21 липня 2016 року Хустська міська рада Закарпатської області подала  касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року, просила скасувати його та залишити в силі рішення суду першої інстанції.Вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Мотивує касаційну скаргу тим, що рішення апеляційного суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, а саме: наявності у неї права власності чи користування земельною ділянкою; порушення її права на земельну ділянку внаслідок укладення договору купівлі-продажу та видачі ТОВ «Дари моря» державного акта на землю; порушення Хустською міською радою Закарпатської області вимог земельного чи іншого законодавства під час прийняття рішення про надання дозволу на викуп земельної ділянки. 
 
В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що спірна земельна ділянка є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_2 та позивач в обґрунтування позовних вимог на такі обставини не посилалася. 
 
25 липня 2016 року ТОВ «Дари Моря» подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на ухвалу і рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року, просить їх скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Мотивує касаційну скаргу тим, що висновки апеляційного суду про належність земельної ділянки до прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 зроблені без належних і допустимих доказів, а, скасовуючи правовстановлюючі документи ТОВ «Дари Моря» на земельну ділянку, апеляційний суд неправомірно позбавив товариство права власності.
 
Апеляційний суд у рішенні від 09 червня 2016 року дійшов помилкового висновку про відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів про те, що ТОВ «Дари Моря» отримало дозвіл і розробило проект під забудову приміщення на АДРЕСА_2 , адже у матеріалах справи міститься  свідоцтво про право власності на нерухоме майно за вказаною адресою. Неправомірність правовстановлюючих документів на нежитлову будівлю судом не встановлена та вони не скасовані у судовому порядку. 
 
ТОВ «Дари моря» зазначає, що ухвала апеляційного суду від 09 червня 2017 року постановлена з порушенням частини першої статті 300 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, оскільки прийнята на підставі зміненої та уточненої апеляційної скарги ОСОБА_1 .
 
Аналіз вимог касаційної скарги дає підстави для висновку, що рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1576 від 23 грудня 2009 року про затвердження звіту про оцінку ринкової вартості земельної ділянки ТОВ «Дари Моря» та в частині позовних вимог ТОВ «Дари Моря» про скасування рішення виконкому Хустської міської ради Закарпатської області від 19 січня 2006 року № 51 в частині надання дозволу ОСОБА_1 перебудувати збірно-розбірний гараж біля будинку АДРЕСА_2 не оскаржується, а тому Верховним Судом не переглядається. 
 
Рух справи 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2016 року відкрито провадження за касаційною скаргою Хустської міської ради Закарпатської області.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 серпня 2016 року відкрито провадження за касаційною скаргою ТОВ «Дари моря».
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справу призначено до розгляду.
 
На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справа передана до Верховного Суду як до суду касаційної інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки у касаційній скарзі ТОВ «Дари моря» зазначає, що спір в частині позовних вимог про визнання незаконними рішення реєстратора Хустського ДПТІ, скасування державної реєстрації права власності на вказану нежитлову будівлю за ТОВ «Дари Моря», визнання недійсним витягу від 19 вересня 2008 року № 20195877, має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 06 листопада 2018 року справу повернуто на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду вказала, що аргументи касаційної скарги в частині закриття провадження у справі ТОВ «Дари моря» не стосуються порушення судами попередніх інстанцій правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, а вказують на інші процесуальні порушення апеляційним судом. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2002 року.
 
Рішенням виконкому Хустської міської ради № 160 від 04 травня 1978 року попередньому власнику вказаної квартири виділено місце для побудови гаража і дозволено його встановлення по АДРЕСА_3 ; вподальшому при зміні власників цієї квартири гараж залишався у користуванні власника квартири АДРЕСА_1 .
 
Гараж був збірно-розбірним і не відносився до об`єктів нерухомості, а тому право власності на нього не зареєстровано, договір купівлі-продажу розбірного гаража нотаріально не посвідчувався.
 
ОСОБА_1 як власник із серпня 2002 року використовувала збірно-розбірний гараж у власних цілях.
 
Рішенням Хустської міської ради про надання дозволу на ведення індивідуального будівництва № 51 від 19 січня 2006 року ОСОБА_1 дозволено перебудувати збірно-розбірний гараж біля будинку.
 
На підставі рішення Хустської міської ради № 51 від 19 січня 2006 року, будівельного паспорту від 19 червня 2006 року та дозволу на виконання будівельних робіт № 1-06/06 від 21 червня 2006 року ОСОБА_1 почала перебудову збірно-розбірного гаража відповідно до затвердженої будівельно-технічної документації і побудувала стаціонарний фундамент на місці збірно-розбірного гаража. Готовність будівництва згідно технічного паспорту виготовленого Хустським ДПТІ становить 11 відсотків. 
Приймаючи рішення про надання дозволу на перебудову збірно-розбірного гаража, Хустська міська рада не вирішила питання про надання у користування ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована під гаражем.
 
Рішенням Хустської міської ради від 01 лютого 2006 року № 104 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0082 га ТОВ «Дари Моря» для ведення комерційної діяльності - облаштування магазину промислових товарів і укладено попередній договір оренди земельної ділянки строком на один рік. 
 
Рішенням Хустської міської ради № 980 від 03 грудня 2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання в оренду в АДРЕСА_2 площею 0,0070 га ТОВ «Дари моря» та надано в оренду терміном на 1 рік цю земельну ділянку для комерційного використання.
 
Рішенням № 1501 від 21 грудня 2009 року Хустською міською радою надано дозвіл на викуп земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,0070 га ТОВ «Дари моря» для комерційного використання та рішенням № 1576 від 23 грудня 2009 року затверджено звіт про оцінку ринкової вартості земельної ділянки.
 
21 січня 2010 року між Хустською міською радою та ТОВ «Дари моря» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та 09 вересня 2010 року ТОВ «Дари моря» виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177.
 
На вказаній земельні ділянці розташований фундамент гаража ОСОБА_1 . 
 
Відповідно до оглянутої в суді апеляційної інстанції інвентарної справи на домоволодіння АДРЕСА_2 земельна ділянка, надана ТОВ «Дари Моря» у приватну власність, є прибудинковою територією вказаного будинку та знаходиться у користуванні всіх мешканців даного багатоквартирного будинку і є їх спільною сумісною власністю, а тому не може передаватися у власність іншим особам. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційні скарг підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Щодо касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 .    
 
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
 
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які
ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
 
У пункті 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».
 
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12 грудня 2018 року в справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18) зробила висновок, що державний реєстратор є неналежним відповідачем за вимогою про відновлення права позивача шляхом внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Належним відповідачем у такій справі має бути вказана особа.
 
У справі, що переглядається, предметом спору є речове право на земельну ділянку, з приводу якої існує спір між ОСОБА_1 та ТОВ «Дари моря» і якою на користь ТОВ «Дари моря» розпорядилась Хустська міська рада. Спір є цивільно-правовим, а тому підстав для закриття провадження у вказаній частині позовних вимог у суду апеляційної інстанції не було. 
 
За таких обставин заслуговують на увагу доводи касаційної скарги ТОВ «Дари моря», ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до апеляційного суду. 
 
Щодо суті спору
 
Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (частини перша, друга статті 303 ЦПК України 2004 року).
 
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на порушення своїх прав забудовника гаража, який отримав відповідні дозвільні і технічні документи на забудову, після чого земельна ділянка, на якій розміщено фундамент забудови, була передана у власність товариства з порушенням законодавства про реєстрацію незавершеного будівництва та про передачу у власність земельних ділянок. 
 
Безпідставно закриваючи провадження у частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними рішення реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю, апеляційний суд не зробив висновків про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у вказаній частині, що унеможливлює касаційний розгляд у вказаній частині позовних вимог. 
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення Хустського міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2009 року № 1501 про надання дозволу на викуп земельної ділянки ТОВ «Дари Моря», про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, та про визнання недійсним державний акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177, та скасування його державної реєстрації залежать від вирішення позовних вимог, в частині яких закрито провадження, тому рішення апеляційного суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду. 
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, у межах заявлених ними вимог і на підставі доводів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина перша статті 11 ЦПК України у редакції чинній на час ухвалення судового рішення). Відповідно до вимог статті 303 ЦПК України (якою керувався суд і яка була чинною на час ухвалення судового рішення) апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції».
 
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , апеляційний суд, виходив із обставин, які позивач не визначала підставами позову, та з доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції та відсутні в матеріалах справи, у  зв`язку з чим заслуговують на увагу доводи касаційної скарги Хустської міської ради про правомірність посилання апеляційного суду на огляд в судовому засіданні інвентаризаційної справи.  
 
Вирішення зустрічного позову ТОВ «Дари Моря» в частині вимог про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельної ділянки шляхом знесення фундамента гаража залежить від установлених судами обставин при розгляді первісного позову ОСОБА_1 , у зв`язку з чим рішення апеляційного суду в цій частині також підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.  
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги ТОВ «Дари Моря» дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з направлення справи в частині вказаних позовних вимог для продовження розгляду. 
 
Доводи касаційних скарг Хустської міської ради та ТОВ «Дари Моря» дають підстави для висновку, що рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року в оскаженій частині ухвалено з порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини 3 статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи в частині на новий розгляд. 
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
Касаційні скарги Хустської міської ради Закарпатської області та товариства з обмеженою відповідальністю «Дари Моря», задовольнити частково. 
 
Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності скасувати з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до апеляційного суду. 
 
Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року в частині позовних вимог: про визнання недійсним рішення Хустського міської ради Закарпатської області від 21 грудня 2009 року № 1501 про надання дозволу на викуп земельної ділянки ТОВ «Дари Моря»; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С. І. 21 січня 2010 року за реєстром №301; визнання недійсним державний акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 073177, виданого Хустською міською радою Закарпатської області 09 вересня 2010 року ТОВ «Дари Моря» та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 021024000008 та скасування його державної реєстрації; про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТОВ «Дари моря», шляхом знесення фундамента гаража скасувати, справу передати в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду. 
 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 червня 2016 року в скасованій частині, втрачають законну силу.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат 
Судді                                                                              Н. О. Антоненко
В. М. Коротун 
В. Є. Краснощоков
М. М. Русинчук